ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року 
м. Київ
Справа №  910/8646/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В.А. - головуючого, Багай Н.О., Дроботової Т.Б.
секретар судового засідання - Дерлі І. І.,
за участю представників сторін:
позивача - Лесечко О.М. (адвокат),
відповідача - Тхорик С.М. (самопредставництво),
третьої особи - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міської ради
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 (судді: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А., Разіна Т.І.)
та рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2019 (суддя              Літвінова М.Є.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Блакитна Хвиля"
до Київської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про визнання укладеною додаткової угоди,
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Блакитна Хвиля" (далі - ТОВ "Блакитна Хвиля", Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі - Міськрада, Відповідач) про визнання укладеною додаткової угоди в редакції, доданій до позовної заяви.
2.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, Позивач направив Відповідачу лист з метою поновлення строку дії вказаного договору, проте, Відповідач, розглянувши звернення Позивача, не вчинив дій, передбачених чинним земельним законодавством.
2. Короткий зміст судових рішень у справі
2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 у справі №910/8646/19 позов задоволено у повному обсязі. Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 22.11.2007 в редакції, викладеній у резолютивній частині рішення місцевого господарського суду.
2.2. Господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що незважаючи на відсутність набуття Позивачем права на поновлення договору оренди землі на підставі частин 1- 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" з причин недотримання вимог частини 3 статті 33 цього ж Закону (до листа повідомлення про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі не долучено проект додаткової угоди), Позивач все ж таки на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" набув право на поновлення договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах з огляду на виконання належним чином умов договору оренди, продовження користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та відсутністю протягом одного місяця після закінчення строку дії цього договору заперечень Відповідача стосовно його поновлення. 
2.3. При цьому, суди зазначили, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається.
3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
3.1. У касаційній скарзі Міськрада просить скасувати судові рішення попередніх судових інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
3.2. Вимоги скарги обґрунтовані неврахуванням господарськими судами попередніх інстанцій висновків у подібних правовідносинах щодо застосування частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі" викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц та позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 10.04.2019 у справі № 921/678/17-г/4, від 03.04.2019 у справі № 908/21/18 та від 04.06.2019 у справі № 910/9044/18 щодо автоматичного поновлення договору оренди.
3.3. У відзиві на касаційну скаргу Позивач просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
4. Розгляд справи Верховним Судом
4.1. Ухвалою Верховного Суду від 09.10.2020 відкрито касаційне провадження за вищезазначеною касаційною скаргою і призначено розгляд справи у судовому засіданні на 19.11.2020.
4.2. Ухвалами Верховного Суду від 19.11.2020 та 03.12.2020 оголошено перерву у судовому засіданні та відкладався розгляд касаційної скарги.
4.3. З огляду на те, що судове засідання, призначене на 10.12.2020, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді-доповідача Зуєва В.А. на лікарняному, ухвалою Верховного Суду від 24.12.2020 визначено дату та час проведення наступного судового засідання у цій справі.
4.4. Ухвалою Верховного Суду від 14.01.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 21.01.2021.
4.5. Ухвалою Верховного Суду від 21.01.2021 на підставі пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України було зупинено провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 903/1030/19.
4.6. У зв`язку із усуненням обставин, що викликали зупинення провадження у цій справі, ухвалою Верховного Суду від 06.10.2021 його поновлено та визначено дату та час проведення наступного судового засідання.
4.7. Ухвалою Верховного Суду від 14.01.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 18.11.2021.
4.8. З огляду на необхідність зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №   903/1030/19, ця справа розглядається у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.
5. Обставини встановлені судами
5.1. 22.11.2007 між ТОВ "Блакитна Хвиля" (орендар) та Міськрадою (орендодавець) було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 12.07.2007 №1111/1772, за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з вбудованими приміщеннями та об`єктами громадського обслуговування, торгівлі, підземними та наземними паркінгами, розташовану на вул. Кадетський Гай у Солом`янському районі м. Києва.
5.2. Пунктом 3.1 договору визначено, що він укладено на 10 (десять) років.
5.3. Положеннями до пункту 11.1 договору сторони погодили, що всі зміни та/або доповнення до цього договору вносяться за згодою сторін. Згодою або запереченням орендодавця на зміни та/або доповнення до цього договору, є його рішення, прийняте в установленому законодавством порядку.
5.4. Згідно з пунктом 11.7 договору після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
5.5. Позивач звернувся до голови Міськради з листом № 9 від 30.11.2017 про продовження строку оренди земельної ділянки, в якому просив продовжити дію спірного договору оренди на сім років.
5.6. У відповідь на вищевказаний лист Міськрада направила лист №057029-23214 від 21.12.2017, в якому вказала, що відповідно до постанов Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області від 03.09.2010 та 15.11.2012 вказану в листі позивача (спірну) земельну ділянку визнано речовим доказом у кримінальних справах №1601 та №1663 та накладено на неї арешт. Крім цього, відповідно до детального плану території в межах вулиць Народного ополчення, Ернста, Івана Пулюя, вздовж річки Совки та верхнього каскаду Совських ставків у Солом`янському районі м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.12.2016 №681/1685, територія за функціональним призначенням належить до території парку "Балка Проня". Відповідно до Генерального плану міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804 "Про затвердження "Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року", територія за функціональним призначенням відноситься до території зелених насаджень загального користування. Враховуючи викладене, лист ТОВ "Блакитна Хвиля" не підлягає розгляду по суті.
5.7. У липні 2018 року ТОВ "Блакитна Хвиля" зверталося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міськради про визнання договору оренди земельної ділянки від 22.11.2007, укладеного між сторонами даного спору щодо земельної ділянки, площею 8,4300 га (кадастровий номер 8000000000:72:240:0017) по вул. Кадетський Гай у Солом`янському районі міста Києва, для будівництва експлуатації та обслуговування житлового комплексу з вбудованими приміщеннями та об`єктами громадського обслуговування, торгівлі, підземними та наземними паркінгами - поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
5.8. Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі № 910/9044/18 у задоволені позову відмовлено повністю.
Висновки суду першої інстанції у справі №910/9044/18 про відмову у позові мотивовані тим, що позивач, звертаючись до відповідача з листом-повідомленням №9 від 30.11.2017 про поновлення договору оренди землі, не долучив до вказаного листа проект додаткової угоди та доказів протилежного суду не надав, що за приписами частини 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" є обов`язковим для застосування процедури поновлення договору оренди землі на новий строк шляхом реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 вказаної статті). Поряд з цим, у вищевказаному листі-повідомленні №9 від 30.11.2017 про поновлення договору оренди позивач просив продовжити дію спірного договору оренди землі строком на 7 років, у той час, як умовами вказаного договору передбачено, що строк дії договору становить 10 років. Таким чином, позивач просив продовжити строк дії договору на інших умовах, ніж встановлено договором, і така зміна стосується істотних умов договору, що унеможливлює застосування положень про автоматичну пролонгацію спірного договору в порядку, передбаченому частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".
5.9. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2019, рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі № 910/9044/18 скасовано та прийнято нове рішення, яким задоволено позов. Визнано договір оренди земельної ділянки від 22.11.2007, укладений між Міськрадою та ТОВ "Блакитна Хвиля" щодо земельної ділянки, площею 8,4300 га (кадастровий номер 8000000000:72:240:0017) вул. Кадетський Гай у Солом`янському районі міста Києва, для будівництва експлуатації та обслуговування житлового комплексу з вбудованими приміщеннями та об`єктами громадського обслуговування, торгівлі, підземними та наземними паркінгами - поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Апеляційна інстанція виходила з того, що Позивач більше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору оренди землі (30.11.2017) направив до голови Міськради лист-повідомлення про поновлення цього договору разом із проектом відповідної додаткової угоди, а відтак орендар належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору про намір його поновити, як це передбачено умовами договору оренди та не суперечить положенням частини 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі".
Разом з цим, суд апеляційної інстанції у справі № 910/9044/18 визнав, що лист №057029-23214 від 21.12.2017 Київської міської ради не містить конкретні посилання на порушення закону позивачем, а також не містить жодних заперечень щодо умов договору. Тому апеляційний суд відхилив цей лист у якості відмови орендодавця у поновленні договору або його заперечень щодо поновлення договору оренди, оскільки лист не містить таких заперечень, а лише містить посилання на те, що лист-повідомлення позивача не підлягає розгляду по суті, тобто звернення позивача не було розглянуто по суті взагалі, що є порушенням норм чинного законодавства. Крім того, оскільки в листі № 057029-23214 від 21.12.2017 Київради не міститься заперечень щодо відсутності проекту додаткової угоди, суд апеляційної інстанції у справі № 910/9044/18 відхилив висновок суду першої інстанції щодо не направлення позивачем проекту додаткової угоди при тому, що з листа №9 від 30.11.2017 вбачається, що додатком до нього є проект додаткової угоди.
5.10. Постановою Верховного Суду від 04.06.2019 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2019, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі № 910/9044/18 залишено в силі.
Суд касаційної інстанції зауважив, що поновлення договору оренди землі в судовому порядку у передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб вимагає укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних правовідносин, що безпосередньо випливає зі змісту зазначеної правової норми, а отже належним способом захисту порушеного права у цьому випадку є позов про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, оскільки сама по собі вимога про визнання договору оренди землі поновленим за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення, і не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді, а позивачем у справі № 910/9044/18 обрано невірний та неефективний спосіб захисту своїх порушених прав.
При цьому, у постанові Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №910/9044/18 колегія суддів визнала обґрунтованими висновки апеляційного суду про те, що лист Міськради № 057029-23214 від 21.12.2017 не може бути визнаний саме відмовою орендодавця у поновленні договору або його запереченнями щодо поновлення договору оренди, оскільки лист не містить таких заперечень, а лише містить посилання на те, що лист-повідомлення позивача не підлягає розгляду по суті, тобто звернення позивача не було розглянуто по суті взагалі, що не відповідає положенням чинного законодавства. Крім того, касаційна інстанція прийняла до уваги встановлені апеляційним судом факти, що в листі № 057029-23214 від 21.12.2017 Міськради не містяться конкретні посилання на порушення закону позивачем, а також жодні заперечення щодо умов договору; заперечення саме щодо відсутності проекту додаткової угоди.
5.11. У зв`язку з викладеним, із врахуванням положень частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", ТОВ "Блакитна Хвиля" звернулося до суду з даним позовом.
6. Позиція Верховного Суду
6.1. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
6.2. Згідно з частинами 1-3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній до 15.07.2020) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
6.3. Відповідно до частин 4, 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній до 15.07.2020) при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
6.4. Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній до 15.07.2020) передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).
6.5. Частинами 8, 11 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній до 15.07.2020) передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.
6.6. Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній до 15.07.2020) було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами 1- 5, так і для підстави, передбаченої частиною 6 цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.
6.7. Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною 2 статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому, таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини 1- 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").
6.8. У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі").
6.9. Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі"). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. 
Наведений правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18, про відсутність вагомих підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду зазначила у пункті 29 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.
6.10. Аналогічний за змістом висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 21.11.2018 у справі № 530/212/17, згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.
6.11. При цьому, відповідно до засад господарського судочинства воно здійснюється з урахуванням таких принципів, як змагальність сторін, диспозитивність та пропорційність.
Отже, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В такий спосіб, Міськрада заперечуючи проти поновлення договору оренди з підстав неналежного його виконання відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України зобов`язана була довести обґрунтованість своїх заперечень та надати відповідні докази, які, у свою чергу, повинен був оцінити суд з урахуванням стандартів доказування (належності, достовірності, вірогідності).
6.12. Водночас, суди попередніх інстанцій зазначеного не врахували, оцінку відповідним доводам Відповідача та контраргументам Позивача не надали та в такий спосіб не встановили істотні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
6.13. При цьому, у постановах від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила про необхідність відступити від висновку судової палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, а саме стосовно тверджень про необов`язковість повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з надсиланням проекту додаткової угоди для виникнення підстави поновлення договору, передбаченої частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній до 15.07.2020).
6.14. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду констатувала необхідність попереднього звернення орендаря до орендодавця з листом-повідомленням про намір продовжити відносини оренди землі, до якого (листа-повідомлення) має додаватися проект додаткової угоди.
6.15. Зважаючи на викладене, судова колегія вважає помилковим і таким, що не відповідає вищенаведеній правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висновок судів попередніх інстанцій про те, що наразі наявні умови для поновлення спірного договору оренди на підставі положень частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній до 15.07.2020), оскільки Позивач як орендар, який належно виконував свої обов`язки за договором, продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору та відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору.
6.16. При цьому, господарські суди попередніх інстанцій встановили, що Позивач звертався до Відповідача з листом № 9 від 30.11.2017, в якому повідомив Міськраду про намір продовжити дію договору оренди земельної ділянки. Однак, як зазначили суди, звертаючись до Відповідача з таким листом Позивач не долучив до нього проект додаткової угоди.
6.17. В той же час, у справі № 910/9044/18 аналізувалось листування між сторонами з приводу поновлення спірного договору та Верховний Суд погодився з висновком апеляційної інстанції, що лист № 057029-23214 від 21.12.2017 Міськради не може бути визнаний саме відмовою орендодавця у поновленні договору або його запереченнями щодо поновлення договору оренди, оскільки він не містить таких заперечень, а лише містить посилання на те, що лист-повідомлення Позивача не підлягає розгляду по суті, тобто звернення Позивача не було розглянуто по суті взагалі.
Крім того, касаційна інстанція прийняла до уваги встановлені апеляційним судом факти, що у вищезазначеному листі Міськради не містяться заперечення, зокрема, саме щодо відсутності проекту додаткової угоди.
6.18. Отже, зважаючи на викладене та наведені положення законодавства, суди ухвалюючи судові рішення у цій справі, мали достеменно встановити обставини щодо попереднього (в строки встановлені законом або договором) до спливу строку спірного договору оренди землі звернення орендаря до орендодавця з листом-повідомленням про намір продовжити відносини оренди землі, з долученням до нього (листа-повідомлення) проекту додаткової угоди, та надати таким обставинам правову оцінку, оскільки наведене має суттєве значення для правильного вирішення спору про поновлення договору оренди землі на підставі положень частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", чого судами зроблено не було.
6.19. З огляду на зазначене, касаційна інстанція вважає передчасним висновок судів про те, що наразі наявні підстави для поновлення спірного договору оренди на підставі положень частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній до 15.07.2020).
6.20. Натомість, суд касаційної інстанції за таких умов позбавлений можливості оцінити відповідні докази та прийняти нове рішення з урахуванням меж перегляду справи у касаційному порядку встановленими статтею 300 Господарського процесуального кодексу України.
7. Висновки Верховного Суду
7.1. За змістом статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судові рішення наведеним вимогам не відповідають.
7.2. За змістом частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
7.3. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
7.4. З огляду на викладене та зважаючи на наведені положення законодавства, колегія суддів вважає, що ухвалені у справі рішення судів попередніх інстанцій необхідно скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, а касаційну скаргу - задовольнити частково. 
Під час нового розгляду суду необхідно врахувати викладене, оцінити правомірність вимог Позивача, надати належну оцінку всім доводам учасників справи із належним обґрунтуванням прийняття або неприйняття відповідних доводів і доказів, а отже, і встановити обставини щодо наявності або, навпаки, відсутності підстав для задоволення позову.
8. Розподіл судових витрат
8.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Київської міської ради задовольнити частково.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 та рішення  Господарського суду міста Києва від 27.11.2019 у справі № 910/8646/19 скасувати.
3. Справу № 910/8646/19 направити на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	В. А. Зуєв	
  Судді  	 	  Н. О. Багай	
 	 	  Т. Б. Дроботова