Номер провадження: 22-ц/813/3448/21 
Номер справи місцевого суду: 501/380/20
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,
       розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Петрюченко М.І. 21 квітня 2020 року у м. Чорноморськ Одеської області, -

встановила:

У лютому 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» 05 лютого 2020 року звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 41 110,67 грн. та судового збору у розмірі 2 102 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим що, між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_1 19 лютого 2018 року було укладено заяву про приєднання №1330066 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно якої відповідачу надано кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) на картковий рахунок № НОМЕР_1 в розмірі 28 000 грн. з можливим подальшим збільшенням до 250 000 грн. на строк 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк з процентною ставкою, яка є фіксованою і складає 35% та сплачується щомісячно.
Через невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за заявою про приєднання №26257000170533 (який було змінено на UA723288450000026204996692617) до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 19 лютого 2018 року, у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 12 листопада 2019 року складала 41 110,67 грн., з яких: 27 773, 50 грн. - прострочений основний борг по кредиту; 5 632, 67 грн. - відсотки за користування кредитом; 217, 50 грн. - комісія; 3 509, 75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 2 079, 20 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 604, 79 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 258, 01 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків; 567, 21 грн. s21>- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 468, 04 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків.
У зв`язку із вищенаведеним, позивач змушений був звернутись до суду з даним позовом.
Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21 квітня 2020 року позов АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» було задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання (реєстрації) АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (місце знаходження: 65014, м. Одеса, вул. Базарна, буд. 17, код ЄДРПОУ 09328601, МФО 328845, р/р НОМЕР_3 в філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк») заборгованість за договором №872726 за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) станом на 12 листопада 2019 року у розмірі 39212,62 грн., та витрати по сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 604,79 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 258,01 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків; 567,21 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 468,04 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків, та постановити у цій частині нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що, ототожнивши проценти за користування кредитними коштами, що встановлені умовами Договору, з трьома процентами річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд дійшов невірного висновку про неможливість їх одночасного стягнення.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
З матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено заяву про приєднання №1330066 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно якої відповідачу було надано кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) на картковий рахунок № НОМЕР_1 в розмірі 28 000 грн. з можливим подальшим збільшенням до 250 000 грн. на строк 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк з процентною ставкою, яка є фіксованою і складає 35 % та сплачується щомісячно (а.с.17-18).
Укладений між сторонами договір складається із заяви про приєднання №1160081/130916 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття (а.с.8-16). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору.
Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до вищезазначеного договору.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові кошти, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с.22-25), та не спростована відповідачем.
Розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 12 листопада 2019 року складав 41 110,67 грн., з яких: 27 773,50 грн. - прострочений основний борг по кредиту; 5 632,67 грн. - відсотки за користування кредитом; 217,50 грн. - комісія; 3 509,75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 2 079,20 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 604,79 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 258,01 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків; 567,21 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 468,04 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків (а.с.22-25).
Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положенням ч.1 ст.634 ЦК України встановлено, що Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Частиною 2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) підтвердив, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, тому числі договору банківського рахунку та кредитного договору.
Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що підписанням даної заяви сторони дійшли згоди, що всі інші умови Кредитного договору, в т.ч. порядок його зміни, містяться в Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України.
Статтею 530 ч.1 ЦК України передбачено що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.
Судом першої інстанції вірно встановлено та відповідачем не спростовано, що між сторонами укладено кредитний договір, AT «Ощадбанк» свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши ОСОБА_1 кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії на платіжну картку в розмірі 28000 грн.
Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.509, 526, 530 ЦК України, зобов`язання за вказаним договором не виконував.
З розрахунку, наданого Банком, вбачається, що заборгованість за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 12 листопада 2019 року складала 41 110,67 грн., з яких: 27 773, 50 грн. - прострочений основний борг по кредиту; 5 632,67 грн. - відсотки за користування кредитом; 217, 50 грн. - комісія; 3509, 75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 2 079, 20 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 604, 79 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 258,01 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків; 567,21 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 468,04 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків (а.с.22-25).
Однак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що безпідставними є вимоги Банку щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 604,79 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 258,01 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків; 567,21 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 468,04 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків.
Так, згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом вірно зазначено, що у даному випадку відповідальність за неналежне виконання договору встановлена умовами Договору, дані види відповідальності передбачені та стягуються в межах строку дії договору, а тому ст.625 ЦК України застосуванню не підлягає, і в цій частині позову належить відмовити.
Інші вимоги позивача не переглядаються апеляційною інстанцією.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягала стягненню заборгованість у розмірі 39 212,62 грн.
Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання у апеляційній скарзі представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» про те, що, ототожнивши проценти за користування кредитними коштами, що встановлені умовами Договору, з трьома процентами річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд дійшов невірного висновку про неможливість їх одночасного стягнення. 
Колегія суддів зауважує, що приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних.
У даному випадку, кредитним договором встановлено процентну ставкою, яка є фіксованою і складає 35% та сплачується щомісячно, а тому у суду першої інстанції не було правових підстав для стягнення з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК України.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 квітня 2020 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування  немає.  
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» – залишити без задоволення.
Заочне рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21 квітня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 07 грудня 2021 року.
                                       
Судді Одеського
апеляційного суду                                                С.О. Погорєлова

        А.П. Заїкін

       О.М. Таварткіладзе