ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 р.	Справа № 520/15352/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання  Медяник А.О.  
представник позивача - Кутовой Г.І.
представник відповідача - Шапошник С.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 25.05.21 по справі № 520/15352/2020
за позовом    Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
до  Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України  
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 , позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України ( далі – ГУ ДПС у Харківській обл., відповідач), в якому, з урахуванням зміни предмету позову, просив суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС У Харківській обл. № 1152/20-40-24-14 від 05.02.2021 року на суму 1 642 017,32 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській обл. №1152/20-40-24-14 від 05.02.2021 року, яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафну санкцію за порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у сумі 1 642 017,32 грн.
Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 10 510,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській обл.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ГУ ДПС у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій  посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просило скасувати оскаржуване  судове рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на помилкове неврахування судом першої інстанції, що використання контролюючим органом податкової інформації, наявної в інформаційних системах ДПС або внесення інформації в такі бази за результатами її опрацювання у певний спосіб здійснення податкового контролю, зокрема, віднесення позивача до платників, які відповідають критеріям ризиковості без прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних не порушує права та інтереси позивача. Поряд із цим, позивачем не було здійснено жодних дій щодо реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН у строки, визначені п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі – ПК України). 
Згідно з положеннями ч.1,3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, які апелянт посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.
Так, фахівцем контролюючого органу проведено камеральну перевірку даних з питання своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, результати якої оформлені актом № 577/20-40-56-06-8/2834002935 від 29.01.2020 року.
За результами акту перевірки контролюючим органом зафіксовано порушення позивачем вимог абзацу 11 пункту п.201.10 ст. 201 ПК України, що призвело до порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за травень 2019, серпень 2019, вересень 2019, жовтень 2019, згідно переліку, викладеного в акті перевірки.
На підставі акту перевірки від 29.01.2020 № 577/20-40-56-06-8/2834002935 ГУ ДПС у Харківській обл. 18.02.2020 року винесено податкове повідомлення-рішення № 0030705706, яким до позивача застосовано штраф на загальну суму 1643240, 12 грн.
В подальшому вищезазначене податкове повідомлення рішення  відповідачем було скасовано  та направлено позивачу нове податкове повідомлення-рішення №1152/20-40-24-14 від 05.02.2021 на суму 1  642  017,32 грн., яке було винесено  на підставі раніше складено акту перевірки, а саме від 29.01.2020 № 577/20-40-56-06-8/ НОМЕР_1 .
Також судом встановлено, що з 06.09.2019 по 26.11.2019 ФОП ОСОБА_1 перебував в реєстрі ризикових платників податків на підставі протокольного рішення ГУ ДПС у Харківській обл. про відповідність позивача п. 1.6. критеріям ризиковості платника податку, затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2018 року № 17. Позивач був включений до переліку платників податків в режимі “Журнал ризикових латників податків” розділу “Робота Комісії регіонального рівня” підсистеми “Аналітична система” ІТС “Податковий блок” як платників з ознаками ризиковості.
Як зазначив позивач, оскільки він був включений в ІТС “Податковий блок”, як  платників з ознаками ризиковості, тому він був обмежений контролюючим органом в можливості реєструвати податкові накладні протягом строку перебування в даному реєстрі з незалежних від позивача причин.
На підставі викладеного, позивач вважає оскаржуване рішення контролюючого органу, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних незаконним, протиправним, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач перебуваючи в період з 06.09.2019 по 26.11.2019 в реєстрі ризикових платників податків, був позбавлений об`єктивної можливості з незалежних від нього причин своєчасно подати на реєстрацію податкові накладні, а відповідач на виконання положень ч.2 ст.77 КАС України  не довів правомірності винесення спірного податкового повідомлення – рішення, не надав суду належних та допустимих доказів в підтвердження законності застосування до позивача штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції  та зазначає наступне.
У відповідності до п.14.1.60 ст.14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Відповідно до підпункту  201.10. статті 201 ПК України  (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю факту прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику ПДВ квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Пунктом  120-1.1 статті 120-1 ПК України  (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) було встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого  статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою ) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей  192  та  201  цього  Кодексу  покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних врегульований Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. № 1246  (далі Порядок №1246).
Відповідно до п. 8 Порядку №1246  податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.
Відповідно до приписів п. 10 Порядку №1246, після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у порядку визначеному цим пунктом.
Відповідно до п. 11 Порядку №1246, після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог  Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг"  та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.
Так, лише після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, відповідно до п. 12 Порядку №1246.
Положеннями вказаного Порядку встановлено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (п. 13).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (п. 14).
Основні організаційно-правові засади обміну електронними документами з контролюючими органами визначено Порядком обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженим  Наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557  (надалі - Порядок 557).
Відповідно до пунктів 5, 6, 8 вказаного Порядку у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка. Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня. Перша квитанція (електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання) надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.
Таким чином вказаним Порядком №557 визначений алгоритм дій кожної сторони. Так для вирішення питання про прийняття або неприйняття податкової накладної, платник податків повинен отримати першу квитанцію, що б засвідчувало факт і час отримання такого електронного документа адресатом.
Колегія суддів зазначає, що в  процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії:
1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування);
2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.
У цьому контексті встановлена нормою пункту  120-1.1 статті 120-1 ПК України  відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого  статтею 201 цього Кодексу  для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДФС у строк, встановлений цією статтею.
Відповідно до абзацу тринадцятого пункту  201.10 статті 201 ПК  якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається, що з 06.09.2019 по 26.11.2019 ФОП ОСОБА_1 перебував в реєстрі ризикових платників податків  на підставі протокольного рішення ГУ ДПС у Харківській обл. про відповідність позивача п. 1.6 Критеріям ризиковості платника податку,  внаслідок чого був включений до переліку платників податків в ІТС “Податковий блок” як платник з ознаками ризиковості. 
У зв`язку з викладеним, позивач був обмежений  контролюючим органом у можливості своєчасної реєстрації податкових накладних протягом строку перебування в даному реєстрі з незалежних від нього причин. 
На підтвердження технічної неможливості  подати на реєстрацію та зареєструвати податкові  накладні, які стали  підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, позивачем до суду було надано додаткові докази та пояснення,  в яких було зазначено, що 08.09.2019  позивач вчинив спробу  зареєструвати податкову накладну  №105 від 19.08.2019 в ЄРПН, але через перебування  в реєстрі  Ризикових платників податків реєстрація зазначеної податкової накладної  була зупинена, що підтверджується наявною в матеріалах справи Квитанцією №1 від 08.09.2019.
Вказані обставини спричинили неможливість своєчасно зареєструвати позивачем податкові накладні
Колегія суддів зазначає, що згідно з п. 201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена з порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 затверджено Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (в подальшому Порядок №117).
Відповідно до п. 1 Порядку № 117, вказаний порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), а також права та обов`язки її членів.
Згідно із п. 2 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (головних правлінь ДФЄ в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії вентрального рівня (ДФС).
Відповідно до п. 3 Порядку № 117, комісія контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно із п. 10 Порядку № 117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія латника податку, визначає ДФЄ та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФЄ оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Суд зазначає, що Наказом Державної фіскальної служби України № 144 від 21.03.2018  затверджено Порядок формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФЄ переліку ризикових платників податків", відповідно до якого усі платники податків, що подають на реєстрацію даткові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі таткових накладних (далі - Реєстр), перевіряються ДФС на відповідність критеріям ризиковості. які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі - Критерії).
Керівники комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників датків ДФС, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія), забезпечують розгляд питань на засіданні Комісії щодо внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків згідно з п. 1.6 Критеріїв.
Засідання Комісії щодо розгляду питань про внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків проводиться згідно з Порядком № 117 та оформлюється протоколом.
До протоколу засідання Комісій обов`язково додаються перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з п.1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків віднесено до такого переліку; інша інформація, що розглядається Комісією.
За результатами засідання Комісії та протокольно прийнятого рішення (внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків) голова Комісії забезпечує негайне внесення інформації щодо включення/виключення зазначених платників до/із переліку платників податків в режимі “Журнал ризикових платників податків” розділу “Робота Комісії регіонального рівня” підсистеми “Аналітична система” ІТС “Податковий блок” як платників податків з ознаками ризиковості.
Отже, через те, що позивач перебував в реєстрі ризикових платників, то він, як продавець товару, не мав можливості реєструвати податкові накладні в ЄРПН для покупців, щоб надати їм податковий кредит за господарськими операціями.
Враховуючи наведене, позивач звернувся до ГУ ДФС у Харківській області із заявою про реєстрацію зазначених в акті перевірки податкових накладних та подав контролюючому органу звіт про врахування вказаних накладних собі в податкові зобов`язання, що підтверджується відповідними заявами про реєстрацію податкових накладних, копіями поштових накладних та декларацій про врахування податкових зобов`язань.
Отже, колегією суддів встановлено, що платником податку з метою своєчасної реєстрації вищевказаних податкових накладних було вчинено всі необхідні дії, проте їх реєстрація не була здійснена вчасно з незалежних від платника податку причин. 
На підставі викладеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що позивачем не було здійснено жодних дій щодо реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН у строки, визначені п. 201.10 ст. 201 ПК України. 
Згідно з п. 120.2 ст. 120 ПК України передбачено, що відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю - платнику податку на додану вартість, та розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання тягне за собою накладення на платників податку, на яких відповідно до вимог ст. ст. 192 та 201 ПК України покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податковій накладній / розрахунку коригування.
Тобто, законодавством передбачена можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених ст. 120.1 ПК України, лише за наявності його вини.
Разом з тим, включення відповідачем позивача в ІТС “Податковий блок” до реєстру ризикових платників податків на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, позбавило позивача можливості своєчасної реєстрації податкових накладних протягом усього строку перебування в даному реєстрі.
Натомість, платник податків, виконавши свій обов`язок щодо складання, підписання та направлення до податкового органу протягом встановлених ПК України  строків податкових накладних, не може нести відповідальності у вигляді накладення на нього штрафу за те, що такі податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних після спливу граничних строків.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2020 по справі №804/3559/17 та від 04.06.2020 по справі №560/1570/19.
Таким чином в даному випадку відсутні підстави для застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної.
За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області № 1152/20-40-24-14 від 05.02.2021 на суму 1  642  017,32 грн. прийнято відповідачем не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що встановлені законами України, є протиправними та підлягає скасуванню.
Доводи апелянта про те, що віднесення позивача до платників, які відповідають критеріям ризиковості без прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних не порушує права та інтереси позивача, в даному випадку є необґрунтованими, оскільки як було встановлено судовим розглядом, що саме перебування позивача реєстрі ризикових платників податків стало підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, об`єктивної неможливості своєчасно зареєструвати податкові накладні, чим було порушено права позивача на своєчасну реєстрацію таких податкових накладних та протиправне застосування до позивача штрафних санкцій оскаржуваним рішенням контролюючого органу.
Щодо інших доводів апелянта колегія суддів зазначає.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується  ст.322 КАС України,  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний  з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6  Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до  ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини першої  статті 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року по справі №520/15352/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	Я.В. П`янова    О.А. Спаскін   	

У зв`язку з перебуванням судді П`янової Я.В. у відпустці повний текст постанови складено 29.11.2021