29.11.21
33/812/381/21
Провадження № 33/812/381/21                                Категорія: ст. 124 КУпАП 
Головуючий у першій інстанції                                Скрипченко С. М.
Доповідач апеляційного суду                                        Ямкова О. О.         

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
29 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді                 Ямкової О. О.
за участю: секретаря         Колосової О. М.
особи, яка притягнута до
адміністративної
відповідальності                                 ОСОБА_1 ,
потерпілих ОСОБА_2 
        розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення 
        за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 жовтня 2021 року, якою 
    ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 16 серпня 2021 року об 13 годині 12 хвилині водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21730», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по другорядній дорозі по вулиці Клубній в місті Миколаєві, де при виїзді на перехрестя нерівнозначних доріг, не врахував дорожню обстановку та не надав перевагу у русі автомобілю «Toyota Tundra», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі по вулиці Веселинівській у місті Миколаєві, внаслідок чого порушив п. 2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього руху України, та допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Tundra». Після чого автомобіль «ВАЗ 21730» продовжив самовільний рух та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ford Kuga», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим завдав автомобілям механічні пошкодження. 
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на оскарження, скасувати постанову судді та закрити провадження, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, а також наявністю порушень правил дорожнього руху іншими водіями. 
Посилався на те, що у судові засідання не викликався, внаслідок чого судом порушені його права та він позбавлений можливості надати свої пояснення по суті справи. 
Тому, з огляду на порушення його права на захист, поза увагою суду залишилися усі суттєві обставини ДТП, а саме: наявність на головній дорозі трьох смуг руху, у двох, з яких транспортні засоби стояли, так як попереду них утворився затор; тому виїжджаючи на перехрестя, він впевнився, що автомобілі, які стояли по головній дорозі, пропускають його автомобіль для проїзду. В той же час водій автомобіля  «Toyota Tundra» перестроївся зі середнього ряду в іншу смугу, не впевнився у безпеці свого маневру, виїхав на перехрестя та здійснив зіткнення з його автомобілем ВАЗ.
При призначенні адміністративного стягнення, судом також не враховані пом`якшуючи обставини: те, що він є пенсіонером та особою з інвалідністю 3-ої групи; на його утриманні знаходиться брат-пенсіонер, який є також особою з інвалідністю 1-ої групи; та те, що внаслідок ДТП, він утримав тілесні ушкодження ноги. 
Сукупність таких обставини суддею при винесенні постанови не враховано, внаслідок чого судове рішення є незаконним.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід врахувати поважні причини його пропуску, такі як: відсутність належного повідомлення про призначення слухань та відсутність даних про належне вручення прийнятого суддею рішення. За такого, враховуючи порушення положень статей 277?, 285 КУпАП, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення водія ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілої ОСОБА_2 , та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності із закриттям провадження у справі залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою належних та допустимих доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
Так, за матеріалами справи ОСОБА_1 вменяється порушення пунктів 2.3.б, 16.11 ПДР України, з огляду на які, він при русі на належному йому автомобілі по другорядній дорозі, вулиці Клубній у місті Миколаєві, був неуважним та на перехресті нерівнозначних доріг, не надав дорогу транспортному засобу «Toyota Tundra», під керуванням потерпілого ОСОБА_3 , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, по вулиці Веселинівській у місті Миколаєві.
Вважаючи, що такі дії ОСОБА_1 підтверджені належними доказами, як то: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою та поясненнями потерпілих та самого ОСОБА_1 , суддя суду першої інстанції вірно визнав водія ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, з огляду на обставини події та положення пункту 16.11 ПДР України, який зазначає випадки, коли водії повинні надавати перевагу у русі транспорту, який наближається до перехрестя нерівнозначних доріг по головній дорозі.
Отже, за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, дотримання ОСОБА_1 припису щодо надання переваги у русі транспорту, що наближається до перехрестя нерівнозначних доріг по головній дорозі, в той час коли він виїжджає на нього з другорядної дороги, можливо лише при повній увазіи водія до дорожньої обстановки, відповідного реагування на її зміну та виїзд на таке перехрестя за відсутністю транспорту, який до нього наближається по головній дорозі.
Саме на такі обставини вказали потерпілі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях, доданих до протоколу, які не суперечать письмовим поясненням ОСОБА_1 (а.с.3-5) та узгоджуються з даними, що містяться у схемі ДТП (а.с.2), а також свідчать про те, потерпілий ОСОБА_3 рухався у крайній правій смузі руху по вулиці Веселинівській міста Миколаєва, яка є головною дорогою, а потерпіла ОСОБА_2 знаходилася у своєму автомобілі, який перебував за межами перехрестя на головній дорозі, і не рухався, так як утворився затор. Одночасно ОСОБА_1 виїжджав з другорядної дороги, якою є вулиця Клубна, на перехрестя з головною дорогою, якою є вулиця Веселинівська, побачив, що транспортні засоби по ній зупинилися у крайній лівій та середній смузі руху, у зв`язку з затором, який утворився попереду них, а тому виїхав на перехрестя, не впевнився у безпеці свого маневру та наявності автомобіля потерпілого ОСОБА_3 , який наближався до перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого відбулося ДТП з механічними пошкодженнями трьох автомобілів, перелік яких міститься у схемі, що підписана усіма водіями без зауважень. 
Із схеми ДТП вбачається, що місцем зіткнення за показаннями потерпілого та правопорушника є середина головної дороги (а.с.2).
За таких обставин пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, не суперечить даним, вказаним, як у схемі ДТП, так і протоколі про адміністративне правопорушення, які ОСОБА_1 підписав без зауважень, та зазначив, що «визнає себе винним частково», а тому свідчать про те, що він виїхав з другорядної дороги, не надав переваги у русі автомобілю потерпілого, який наближався до перехрестя нерівнозначних доріг по головній дорозі. 
Усі доводи ОСОБА_1 , що його пропустили автомобілі, які стояли на головній дорозі у лівій та середній смузі руху, а потерпілий ОСОБА_3 раптово перестроївся та виїхав на перехрестя з правої смуги руху головної дороги, внаслідок чого є і його вина у дорожньо-транспортній пригоді, суперечить, як змісту пунктів 2.3 «б» та 16.11 ПДР України, так і матеріалам адміністративної справи. Сам механізм ДТП, зафіксовано не лише шляхом відібрання пояснень та складання схеми, а ще і переліком пошкоджень транспортних засобів, з яких вбачається, що в автомобілі потерпілого ОСОБА_3 мали місце такі пошкодження, як: ліва частина переднього бамперу, передня ліва фара, переднє ліве крило, заднє ліве крило тощо, що в цілому свідчить про те, що автомобіль ОСОБА_1 не був перешкодою у русі для автомобіля потерпілого, а в`їхав в нього зліва своєю передньою частиною, тобто транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_3 , рухаючись по головній дорозі, виїхав на перехрестя, а водій ОСОБА_1 , не слідкуючи за зміною дорожньої обстановки, не надав йому перевагу у русі та здійснив з ним зіткнення. 
Наведені обставини справи, які належним чином досліджені судом першої інстанції, та перепровірені у суді апеляційної інстанції, не спростовують наявність вини в діях правопорушника ОСОБА_1 , а усі його доводи, що направлені на встановлення вини іншого учасника ДТП не мають правового значення за складеним відносно нього протоколом. 
Намагання ОСОБА_4 встановити вину потерпілого ОСОБА_3 у межах розгляду справи про адміністративне правопорушення за протоколом складеним відносно ОСОБА_1 суперечить як положенням статей 280, 283 КУпАП, де зазначається про те, що органом, до компетенції якого віднесено розгляд справи встановлюється винність особи, відносно якої складено протокол, так і положенням статті 251 КУпАП, де передбачено збір та дослідження доказів щодо винності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Тому проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 був неуважний при керуванні належним йому автомобілем та порушив порядок виїзду на перехрестя нерівнозначних доріг відносно автомобіля потерпілого, який рухався по головній дорозі, наближаючись до перехрестя, що призвело до пошкодження не лише автомобілів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а ще і автомобіля потерпілої ОСОБА_2 .. 
Цим обставинам суддею суду першої інстанції надана вірна оцінка, та правильно кваліфіковані дії водія ОСОБА_1 , а тому з підстав, передбачених законом, на нього накладено адміністративне стягнення у межах санкцій, передбачених статтею 124 КУпАП. 
Підстави для зменшення розміру штрафу, який є мінімальним стягненням за санкцією статті 124 КУпАП, при наявності перелічених ОСОБА_1 сімейних обставин та стану здоров`я, - відсутні.
Доводи щодо порушення прав ОСОБА_1 на виклик до судового засідання для надання пояснень по суті справи не впливають на суть постановленого суддею рішення, а є лише підставою для поновлення судом апеляційної інстанції строку на подачу апеляційної скарги з оскарження відповідної постанови, та можливості звернення особи в установленому законом порядку на дії безпосередньо судді при здійсненні нею правосуддя. 
Тому прийняте суддею суду першої інстанції рішення по суті протоколу про адміністративне правопорушення не підлягає скасуванню, про що просить апелянт. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.        
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - залишити без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                 О. О. Ямкова