УХВАЛА

05 жовтня 2021 року 
Київ
справа №640/9372/20
адміністративне провадження №К/9901/35742/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О., 
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 640/9372/20 за позовом Дочірнього підприємства «Поліграфічний комбінат «Зоря» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
установив:
Дочірнє підприємство «Поліграфічний комбінат «Зоря» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 20 лютого 2020  року:
№ 02942615050106, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 78 954 964,00 грн;
№ 02952615050106, на підставі якого збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 19 444 050,00 грн, в т.ч. 15 555 240 грн за основним платежем та 3  888  810,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року, залишеним без змін Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020   року, позов задоволено.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Передбачений зазначеною статтею строк касаційного оскарження пропущено, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 06 жовтня 2020 року у відкритому судовому засіданні, в повному обсязі виготовлено 06 жовтня 2020 року, а з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду 27 вересня 2021 року (згідно відбитку штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті касаційної скарги).
Водночас в касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого останній зазначає, що після внесення змін до КАС України в частині підстав касаційного оскарження, в останнього виникли суттєві складнощі щодо написання касаційної скарги, щодо пошуку практики Верховного Суду з подібних правовідносин, щодо належного обґрунтування питання відступлення від існуючої практики. Дана проблематика напряму пов`язана з недостатньою конкретизацією викладеної законодавцем редакції статті 328 КАС України, що, своєю чергою, поклало обов`язок проведення поглибленого аналізу даної норми та формування роз`яснень щодо способу застосування останньої саме на судову гілку влади. 
Скаржник зауважив, що оцінка судом касаційної інстанції наведених підстав касаційного оскарження нерідко носить суб`єктивний характер та допускає відносно неоднозначний підхід до кваліфікації останніх такими, що є достатніми/недостатніми у відповідності до вимог КАС України. Крім того, скаржник зазначив, що вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, однак їх було повернуто та роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції. Також скаржник цитує частину п`яту статті 333 КАС України.
Суд звертає увагу скаржника на те, що пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно убачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
Зазначені скаржником причини пропуску строку на касаційне оскарження не свідчать про існування об`єктивних непереборних перешкод для своєчасної реалізації процесуальних прав.
Крім того, як убачається з відомостей реєстраційної картки поштового відправлення (провадження №    К/9901/23164/21), копію ухвали Верховного Суду від 15 липня 2021 року про повернення первинної касаційної скарги отримано скаржником 05 серпня 2021 року.
Однак з повторною касаційною скаргою скаржник звернувся лише 27 вересня 2021 року, що свідчить про необґрунтоване зволікання з боку скаржника щодо чергового звернення до касаційного суду з касаційною  скаргою.
Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, а тому не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Повернення раніше поданої касаційної скарги не означає можливість повторного звернення до суду касаційної інстанції у будь-який час після такого повернення, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.
Крім того, посилання скаржника на частину п`яту статті 333 КАС України є безпідставними, оскільки цією нормою встановлено присічний строк на касаційне оскарження судових рішень суб`єктами владних повноважень незалежно від поважності причин пропуску строку, натомість не встановлено можливість незастосування до таких суб`єктів строку на касаційне оскарження судових рішень, визначеного статтею 329 КАС України, який становить тридцять днів. Зазначена норма так само не встановлює наявність у суб`єктів владних повноважень безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 339 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Оскільки касаційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених вище недоліків.
Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 640/9372/20 залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           О.    О. Шишов

Судді                                                                                                        І.    В. Дашутін

                                                                                                                 М.    М. Яковенко