Головуючий І інстанції: Зоркіна Ю.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2021 р. 	Справа № 520/25/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Бершова Г.Є. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2021, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/25/21
за позовом               ОСОБА_1  
до              Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України                     
про визнання дій протиправними та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просив:
-визнати незаконними дії та скасувати рішення Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, прийнятого старшим зміни прикордонних нарядів відділення інспекторів прикордонної служби "Тип А" Відділу прикордонної служби "Харків" від 12.09.2020 про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю дійсного паспортного документу, відповідно до підстав, передбачених ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України".
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду  від 07.05.2021 позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття  з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову  у повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 12.09.2020 позивач разом з батьком та неповнолітньою дитиною мав вирушити на відпочинок до республіки Туреччина.
Під час проходження паспортного контролю уповноваженою особою відповідача прийнято рішення відносно позивача про відмову у перетині державного кордону на виїзд з України у зв`язку з відсутністю дійсного паспортного документа.
Не погоджуючись з правомірністю прийняття рішення про відмову у перетинанні державного кордону України, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначені Законом України "Про прикордонний контроль" від 05.11.2009 №1710-VI (далі - Закон №1710).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №1710 прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.
Частиною 4 статті 2 Закону №1710 передбачено, що прикордонний контроль включає: перевірку документів; огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; виконання доручень правоохоронних органів України; перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон; перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №1710 перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом.
Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону №1710 початком здійснення прикордонного контролю особи, транспортного засобу, вантажу є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України.
Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами  (ч. 3 ст. 6 Закону №1710).
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 7 Закону №1710 паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.
Частиною 2 статті 9 Закону №1710 передбачено, що процедура здійснення контролю першої лінії передбачає проведення перевірки: 1) паспортного документа з метою встановлення його дійсності, наявності відповідно до вимог законодавства посвідки на постійне проживання чи візи; 2) наявності чи відсутності у базах даних Державної прикордонної служби України інформації про заборону в`їзду в Україну та про доручення правоохоронних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон; 3) відміток про перетинання державного кордону в паспортному документі іноземця або особи без громадянства.
Отже, умовами виїзду  з України і в`їзду в Україну  є, зокрема, наявність дійсного паспортного документа.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» бланки документів, які містять безконтактний електронний носій, виготовляються відповідно до вимог з урахуванням рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (1CАО) і повинні мати ступінь захисту, що унеможливлює їх підроблення.
Відповідно ч.4 ст. 22 Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України для виїзду за кордон виготовляється у формі книжечки, правий форзац якої містить безконтактний електронний носій, та складається з м`якої обкладинки, 32 сторінок та сторінки даних.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року №152 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон» затверджено зразок бланка паспортного документу з безконтактним електронним носієм, Додаток 1 до ПКМУ №152.
Відповідно до пункту 1 Технічного опису бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм (Додаток 2 до ПКМУ № 152) Бланк паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм (далі бланк паспорта) виготовляється у формі книжечки розміром 88 х 125 (+0.75) міліметрів.
Згідно п. 2 бланк паспорта складається з обкладинки, форзаца, сторінки даних і 32 паперових сторінок. У праву частину обкладинки імплантовано безконтактний електронний носій, який відповідає вимогам стандарту ІБОМЕС 14443 щодо запису та вимогам ІКАО, що встановлюються до електронних документів.
Тобто, законодавець передбачив чіткі вимоги для паспорта громадянина України для виїзду за кордон (його форма, структура, характеристики тощо, за якими можливо ідентифікувати саме цей документ).  Будь які порушення цілісності  сторінок, наявність  зайвих записів тощо, свідчить про  відмінність  паспорту  встановленому зразку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року №152.
Слід зазначити, що відповідно до пункту 11 Правил перетинання державного кордону України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57  паспортний документ або посвідчення особи на повернення в Україну вважаються дійсними, якщо вони відповідають встановленому зразку, видані уповноваженим на те органом, оформлені належним чином і належать громадянинові, який їх пред`являє.
Відповідно пункту 12 Правил перетинання державного кордону України паспортні та підтверджуючі документи громадян, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону з метою встановлення їх дійсності та належності громадянину, який їх пред`являє.
У ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.
Судовим розглядом встановлено, що на момент проходження прикордонного контролю позивач мав при собі  паспорт,  в якому правий нижній кут правої обкладинки та лівий нижній кут лівої обкладинки були відрізані.
Таким чином,   позивачем  12.09.2020 під час здійснення  перевірки документів у міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення "Харків" надано  уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України  бланк паспорту  громадянина України серії   НОМЕР_1 , виданий 02.06.2017 відмінний від встановленого зразка. 
Долученим до матеріалів справи  рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 12.09.2020 підтверджено, що підставою відмови позивачу у перетині держаного кордону на виїзд визначено  відсутність дійсного паспортного документу,   тимчасово обмежено  у праві виїзду з України, з наявності однієї з підстав, визначених статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»
Приписами ч.1 ст.14 Закону України «Про прикордонний контроль» визначено, що  громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених   статтею 6   Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.
Враховуючи викладене, колегія суддів  приходить до висновку, що рішення про відмову позивачу в перетинанні державного кордону України є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню, оскільки позивачем не дотримано передбачені вказаними вище нормами законів України умови перетинання державного кордону  та  не  надано  під час проходження паспортного контролю  паспорт громадянина України для виїзду за кордон встановлено зразка.
Висновки суду першої інстанції про те, що у правому нижньому куті форзаца пошкоджено зображення слова «UKRAINE», тоді як сторінка даних не є пошкодженою, що відповідно дозволяло здійснити «зчитування» інформації з паспорту є помилковими, з огляду на те, що  однією з вимог щодо дійсності документу відповідно до п.11 Правил перетинання державного кордону України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 є  відповідність паспортного документу встановленому зразку.
Отже, судом першої інстанції при вирішенні цієї справи було неповно встановлено обставини, неправильно застосовано норма матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 по справі № 520/25/21  скасувати.
Прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та скасування рішення - відмовити.  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.С. Чалий    Г.Є. Бершов