УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №283/709/21 Головуючий у 1-й інст. Хомич В. М. 
Категорія 56 Доповідач Миніч Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді: Миніч Т.І. 
суддів:                          Трояновської Г.С., 
Павицької Т.М. 
секретаря судового засідання Ляшук М.В.
без участі сторін
розглянувши у спрощеному провадженні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 10 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Хомича В.М.
у цивільній справі №283/709/21 за позовом Житомирського обласного центру зайнятості в особі Малинської міської філії Житомирського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:
У березні 2021 року Житомирський обласний центр зайнятості в особі Малинської міської філії Житомирського обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з відповідача кошти в сумі 16824 грн 48 коп., а також судові витрати. В обґрунтування поданого позову зазначав, що в червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся як фізична особа-підприємець до Малинської міської філії Житомирського обласного центру зайнятості з пакетом документів для отримання допомоги по частковому безробіттю на забезпечення виконання вимог статті 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 №5067-VI та Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою КМУ від 22.04.2020 року за №306 (далі - Порядок надання та повернення коштів № 306).
30 червня 2020 року робочою групою Житомирського ОЦЗ з питань надання пропозицій по прийняттю рішень про надання або відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину було розглянуто лист Малинської міської філії Житомирського обласного центру зайнятості від 26.06.2020 року №556/2020 та пакет документів, поданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 для надання зазначеної допомоги та прийнято рішення рекомендувати директору обласного центру зайнятості прийняти рішення щодо надання такої допомоги ФОП ОСОБА_1 . Пакет документів відповідав вимогам пункту 9 Порядку, підстав для відмови відповідачу на момент розгляду справи встановлено не було.
Згідно з відомостями для перерахування коштів по частковому безробіттю за березень-вересень 2020 року, наданих Малинською міською філією Житомирського обласного центру зайнятості, та платіжними дорученнями №5571 від 28.07.2020, №6894 від 31.08.2020, №7510 від 22.09.2020, №8271 від 02.11.2020, відповідачеві було перераховано допомогу по частковому безробіттю на період карантину на загальну суму 16824 грн. 48 коп.
Протягом вказаного періоду відповідачем подавались відомості про себе, як про фізичну особу-підприємця (09.07.2020, 14.08.2020, 08.09.2020, 09.10.2020), на підставі яких йому були здійснені нарахування відповідних сум.
При проведенні поточної звірки фізичних осіб-підприємців отримувачів допомоги по частковому безробіттю на період карантину було виявлено, що станом на 26.06.2020 (дата подання відповідачем заяви про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину) відповідач не мав права подавати відповідну заяву, оскільки припинив підприємницьку діяльність ще 31.03.2020.
Відповідач отримав допомогу по частковому безробіттю на період карантину безпідставно та усвідомлюючи, що вже не має на неї права, оскільки не займається підприємницькою діяльністю та не несе супутніх з цим витрат.
З метою досудового врегулювання спору 19.11.2020 р. Житомирський ОЦЗ надіслав на адресу ОСОБА_2 претензію №3869/16-20 з вимогою сплатити кошти в сумі 16824 грн 48 коп. і попередженням про вирішення питання повернення зазначених коштів в судовому порядку у разі відмови повернути їх добровільно. Проте кошти відповідачем у добровільному порядку не повернуто.
Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 10 червня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Житомирського обласного центру зайнятості (10001, місто Житомир, вул. Київська, 83, код ЄДРПОУ 03491398, р/р UA658201720355429002007004025 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172) в особі Малинської міської філії Житомирського обласного центру зайнятості (11603, Житомирська область, місто Малин, вул. Шевченка, 1а) 16824 (шістнадцять тисяч вісімсот двадцять чотири) гривні 48 копійок, сплачених в якості допомоги по частковому безробіттю на період карантину.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Житомирського обласного центру зайнятості (10001, місто Житомир, вул. Київська, 83, код ЄДРПОУ 03491398) сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.
У поданій апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема вказує, що приблизно в червні 2020 року він звернувся до Малинської філії Житомирського обласного центру зайнятості з питанням можливості отримання допомоги по частковому безробіттю. Працівнику центру зайнятості повідомив, що він не є фізичною-особою підприємцем та надав виписку про припинення підприємницької діяльності. Зазначає, що подаючи документи про отримання допомоги, він не приховував факт припинення ним підприємницької діяльності через карантин. Навпаки подав працівнику центру зайнятості відповідну виписку держреєстратора про припинення підприємницької діяльності. Вважає, що в його діях відсутня будь-яка недобросовісність. Крім того, він не обізнаний з законами та керувався вказівками працівника центру зайнятості. А тому був впевнений, що має право на отримання даних коштів.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 31.03.2020 року за власним рішенням, припинив підприємницьку діяльність, номер запису 23080060004005430 (а.с.13).
26.06.2020 ОСОБА_1 звернувся із заявою до директора Малинської міської філії ЖОЦЗ Противня М.Б. про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, в якій просив надати допомогу по частковому безробіттю на період карантину, починаючи з 31.03.2020 до закінчення карантину. До заяви було додано наказ №3 від 31.03.2020 про зупинення діяльності з 31.03.2020 та довідку про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вересень 2019 - лютий 2020 (а.с.55-57).
ОСОБА_1 згідно із платіжними дорученнями за №8271 від 02.11.2020 отримав 2782 грн, №7510 від 22.10.2020 - 2782 грн, №6894 від 31.08.2020 – 2782 грн, №5571 від 28.07.2020 – 8478,48 грн (а.с.14-17).
Відповідачу ОСОБА_1 Житомирським обласним центром зайнятості 19.11.2020 було направлено претензію №3869/16-20 щодо повернення коштів на суму 16824,48 грн (а.с.18).
Відповідно до відомостей про фізичну особу-підприємця, який є застрахованою особою, і щодо якого виконуються вимоги ч.3 ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» за №1,2,3 від 26.06.2020, №4 від 09.07.2020, №10 від 14.08.2020, №14/01 від 04.09.2020, №16/01 від 08.10.2020, ОСОБА_1 було нараховано допомогу по безробіттю в розмірі 16824,48 грн (а.с.20-26).
Тобто, між сторонами виник спір щодо стягнення з відповідача коштів, які були виплачені йому позивачем як допомогу по частковому безробіттю на період карантину.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.
При цьому судом враховано, що при вирішенні спірних правовідносин суд застосовує норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про зайнятість населення» та положення Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого Постановою КМУ № 306 від 22.04.2021 (далі – Порядок надання коштів № 306).
Відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - допомога по частковому безробіттю на період карантину), надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, застрахованим особам у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою. Рішення про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину приймається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на регіональному рівні протягом трьох робочих днів з дня подання роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, документів, передбачених цією статтею, до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції за місцем реєстрації як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Розмір, порядок надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, визначаються Кабінетом Міністрів України.
У Порядку надання та повернення коштів №306 визначено, що допомога по частковому безробіттю на період карантину – це кошти, передбачені в бюджеті Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд), що надаються міськими, районними і міськрайонними центрами зайнятості та філіями регіональних центрів зайнятості (далі - центри зайнятості) роботодавцям із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва, в тому числі фізичним особам - підприємцям (далі - роботодавці), для виплати допомоги працівникам у разі втрати ними частини заробітної плати, а також фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, - у разі втрати ними частини доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності внаслідок карантину. Під зупинення (скорочення) діяльності розуміється зупинення (скорочення) діяльності роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, внаслідок карантину, яке призвело до часткового або повного скорочення тривалості робочого часу його працівників або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою.
Таким чином, нормативно визначено чіткий суб`єктний склад осіб, яким може бути надано допомогу по частковому безробіттю на період карантину. Це, зокрема, фізичні особи-підприємці, які є застрахованими особами та через карантин зупинили (скоротили) свою діяльність.
Як встановлено судом, відповідач на підставі ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку надання та повернення коштів № 306, 26.06.2020, як фізична особа-підприємець звернувся до Малинської міської філії Житомирського обласного центру зайнятості із заявою про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, подавши при цьому разом із заявою наступні документи: копію наказу №3 від 31.03.2020 про зупинення своєї діяльності з 31.03.2020, довідку про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
При цьому твердження відповідача про те, що ним подавались, крім вказаних, ще й інші документи, зокрема, і довідка від державного реєстратора про припинення підприємницької діяльності, не знайшли свого підтвердження.
ФОП позбавляється статусу підприємця від дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідного запису про припинення підприємницької діяльності.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 31.03.2020 за власним рішенням ОСОБА_1 було внесено запис до Реєстру про припиняння підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 . Цю обставину підтвердив і відповідач.
Таким чином, відповідач 31.03.2020 припинив свою діяльність як фізична особа-підприємець, а не зупинив, як він зазначив у наказі №3 від 31.03.2020, який подав для отримання допомоги по частковому безробіттю.
З огляду на встановлене, суд вірно зазначив, що відповідач, звертаючись до позивача 26.06.2020 із заявою на отримання допомоги по частковому безробіттю (майже через 3 місяці після припинення підприємницької діяльності) та достовірно знаючи, що він не має статусу ФОП, свідомо вказав недостовірну інформацію та подав неправдиві документи.
Недобросовісність зі сторони відповідача підтверджується також і тим, що він і в подальшому – протягом липня-жовтня 2020 року (тобто, протягом півроку після припинення підприємницької діяльності) подавав позивачу відомості про фізичну особу-підприємця, який є застрахованою особою, щодо якого виконуються вимоги ч. 3 ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення», в яких свідомо зазначав кількість годин часткового безробіття за кожен з місяців, при тому що вже не здійснював свою діяльність взагалі.
Пунктом 19 Порядку надання та повернення коштів № 306 передбачено, що фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, несе відповідальність за достовірність документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, та цільове використання коштів Фонду відповідно до законодавства.
Абзацом 2 п. 21 Порядку надання та повернення коштів №306 визначено, що у разі виявлення факту подання фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, недостовірних документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, кошти, отримані фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, повертаються до Фонду в повному обсязі у розмірі виплаченої такій особі допомоги по частковому безробіттю на період карантину.
Частина 1 ст. 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Крім того, судом вірно встановлено, що посилання відповідача на п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, який визначає, що не підлягає поверненню безпідставно набута допомога, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки не спростовано відповідачем, що призначення допомоги по частковому безробіттю відбулося на підставі недостовірних документів і відомостей, які були подані саме відповідачем.
Тобто, суд обгрунтовано вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги про те, що він не приховував того факту, що припинив свою підприємницьку діяльність, а виплата йому була призначена через халатність працівників центру зайнятості, які неналежним чином виконують свої обов`язки, зокрема, в частині перевірки документів перед призначенням виплати, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки вказані доводи не підтверджені належними доказами.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.
Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в:

    Апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення.
Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 10 червня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: