ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Справа № 991/7884/21
Провадження № 1-кс/991/7994/21
У Х В А Л А
13 грудня 2021 року	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу  ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
в с т а н о в и в :

22.11.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР).
Зі змісту скарги вбачається, що 16.11.2021 ОСОБА_3 направив до НАБУ заяву про вчинення суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України. Однак, як стверджує заявник, відомості, викладені у його заяві від 16.11.2021, не були внесені до ЄРДР протягом 24?х годин з моменту її подання.
У зв`язку з цим, ОСОБА_3 звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ та просить слідчого суддю зобов`язати останнього внести відповідні відомості до ЄРДР за його заявою.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 22.11.2021 відкрито провадження за вказаною скаргою ОСОБА_3 від 20.11.2021.
Після відкриття провадження у справі за вищезгаданою скаргою ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_1 , який ухвалою судді Вищого антикорупційного суду залишено без задоволення.

В судовому засіданні заявник  ОСОБА_3 та його представник скаргу підтримали та просили слідчого суддю задовольнити її в повному обсязі. 
Уповноважений представник НАБУ, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився. Втім, до початку судового розгляду подав до Вищого антикорупційного суду письмові пояснення, в яких прохав у задоволенні скарги відмовити та провести судовий розгляд у відсутність представника НАБУ.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неприбуття в судове засідання слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною першою статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (пункт 4 частини 5 статті 214 КПК України).
Бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після подання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Отже, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.
Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 за №298. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України.
Аналіз вищезазначених положень дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення для того, щоб технічно внести дані відомості до відповідних розділів реєстру. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність його ознак. Такими даними є фактичне зазначення відомостей, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
Крім того, норми чинного кримінального процесуального законодавства встановлюють обов`язок здійснити фіксування наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, достатніх для реалізації завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України, а не будь-якої інформації, направленої особою як заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вказане, слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та з`ясовуючи чи наділена уповноважена особа НАБУ обов`язком вчинити певну процесуальну дію - внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , зобов`язаний надати оцінку не лише доводам скарги на бездіяльність, а й заяви (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що 16.11.2021 ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку направив до НАБУ заяву про вчинення суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України.
Зі змісту заяви вбачається, що 13.11.2020 ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою про оскарження дій працівниками патрульної поліції, яку було передано відповідно до територіальної юрисдикції (підсудності) за місцезнаходженням відповідача, а саме до Солом`янського районного суду міста Києва.
29.01.2021 вказана справа надійшла до Солом`янського районного суду міста Києва та згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ розподілена судді ОСОБА_5 . 
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02.02.2021 відкрито провадження у справі № 754/15113/20 за правилами спрощеного позовного провадження, тобто без виклику у судове засідання сторін. При цьому, суддя ОСОБА_5 врахувала підстави для звільнення від сплати судового збору, визначені в пункті 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір». Однак, як стверджує заявник, про вказану ухвалу від 02.02.2021 йому стало відомо лише в квітні 2021 року, після надання ним до суду клопотання про надання інформації по справі.
Розгляд даної справи, як зазначає заявник, ще продовжується, тим самим порушуючи норми статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України та інтереси ОСОБА_3 як позивача. У зв`язку із цим, ОСОБА_3 двічі звертався із заявами про відвід судді ОСОБА_5 , однак йому було відмовлено у задоволенні цих заяв.
Крім того, заявник зазначив, що 01.10.2021 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з іншим позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження дій працівників патрульної поліції. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ, головуючим суддею у новій справі № 760/26582/21 визначено теж суддю ОСОБА_5 . 
Враховуючи викладене, заявник відразу подав заяву про відвід судді, у задоволенні якої йому було відмовлено. Надалі, 11.10.2021 суддя ОСОБА_5 по справі № 760/26582/21 дійшла до висновку, що наявні підстави для залишення позовної заяви без руху, в зв`язку із не сплатою позивачем судового збору. При цьому, ОСОБА_3 звертає увагу на те, що провадження по справі № 754/15113/20 за аналогічним позовом було відкрите без сплати судового збору.
Зважаючи на викладене, ОСОБА_3 вважає, що в діях судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_5 наявне упереджене ставлення до нього, що перешкоджає йому реалізовувати право на справедливий суд. Так, упередженість судді заявник пояснює тим, що згідно відкритих джерел, а саме Єдиного державного реєстру декларації, з 01.09.2016 суддя ОСОБА_5 отримала від Державного підприємства «Ремонтно-будівельне управління Міністерства внутрішніх справ України» у користування квартиру загальною площею 31 м2. На переконання заявника, зазначену квартиру суддя отримала від одного із підрозділів Національної поліції України в якості неправомірної вигоди.
Зазначеною обставиною, на думку  ОСОБА_3 , пояснюється затягування строків розгляду справи № 754/15113/20 та неприйняття до провадження справи № 760/26582/21 у зв`язку із несплатою судового збору.
Тому заявник прохає зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості про ймовірне вчинення суддею ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України, а саме отримання неправомірної вигоди. 
Під час судового розгляду заявник та його представник уточнили, що у справі № 754/15113/20 ОСОБА_3 було подано усього чотири заяви про відвід судді ОСОБА_5 , які розглядалися іншими суддями Солом`янського районного суду міста Києва та не були задоволені.

Як вбачається з матеріалів скарги, доводи ОСОБА_3 про ймовірне вчинення кримінального правопорушення ґрунтуються на його припущенні про те, що у 2016 році суддя ОСОБА_5 отримала зазначену вище квартиру, як неправомірну вигоду за сприяння у розгляді судових справ, в яких патрульна служба є учасником.
Разом із тим фактичних даних, які б вказували на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення суддею Солом`янського районного суду міста Києва, зазначеного у повідомленні ОСОБА_3 , не наведено. Факт незадоволення учасника судового провадження із судовим рішенням чи тривалістю розгляду його справи, рівно як і факт порушення розумних строків вирішення позову, сам по собі не свідчить про вчинення суддею кримінального правопорушення. А наявність в користуванні судді нерухомого майна, отриманого на загальних підставах від Державного підприємства «Ремонтно-будівельне управління Міністерства внутрішніх справ України» не вказує на отримання нею неправомірної вигоди.
Також варто звернути увагу на те, що зі змісту усних пояснень заявника та його представника вбачається, що судовий розгляд справи № 754/15113/20 як мінімум чотири рази відкладався у зв`язку із поданням необґрунтованих заяв про відвід судді ОСОБА_5 . Тому посилання заявника на тривалість розгляду зазначеної заяви, за певних умов, може свідчити про зловживання правом на відвід, а не про упередженість судді.
Згідно із диспозицією ст. 368 КК України кримінально караним є прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Однак викладені в заяві відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України, є лише припущенням, яке ґрунтується на обставинах, зазначених в декларації, та обставинах щодо строку розгляду адміністративної справи, які не містять достатніх даних для того, щоб розпочати досудове розслідування, так як досудове розслідування розпочинається саме за наявності обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, є посилання заявника та його представника на те, що факт відсутності події кримінального правопорушення встановлюється під час досудового розслідування після внесення відповідних відомостей до ЄРДР, що встановлення будь?яких обставин щодо змісту повідомлення про вчинення кримінального правопорушення поза досудовим розслідуванням чинним КПК України не передбачено, та, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.
Доводи скарги про те, що ст. 110 КПК України не передбачений такий вид процесуальних рішень слідчого, як лист, у тому числі при розгляді заяви про кримінальне правопорушення, поданої в порядку ст. 214 КПК України, що розгляд заяви про кримінальне правопорушення  ОСОБА_3 здійснено особою, яка не має спеціального статусу, тобто не слідчим, дізнавачем чи прокурором, є неспроможними, оскільки вказаним листом, підписаним начальником відділу по роботі зі свідками та заявниками ОСОБА_6 , лише повідомлено заявника про невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, тобто констатовано факт бездіяльності, яка може бути оскаржена на досудовому провадженні відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
З огляду на викладене, викладені у скарзі доводи заявника про бездіяльність уповноважених осіб НАБУ є необґрунтованими, тому скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Додатково звертаю увагу на те, що ОСОБА_3 раніше вже звертався до НАБУ із тотожною заявою про вчинення суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_5 кримінального правопорушення та з аналогічних підстав оскаржував у Вищому антикорупційному суді бездіяльність уповноважених осіб НАБУ. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.09.2021 у справі № 991/6506/21, залишеної без змін ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, у задоволенні зазначеної скарги було відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307 КПК України, 

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, – відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя                                                          ОСОБА_1