УХВАЛА

10 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 200/8279/20-а
адміністративне провадження № К/9901/40436/21 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду          Чумаченко Т.А.
перевіривши касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року в справі №200/8279/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2021 року на адресу Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року в справі №200/8279/20-а.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою          статті 353 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначив, зокрема, пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України з посиланням на незастосування судами попередніх інстанцій висновків викладених у постановах Верховного Суду: від                   29 січня 2019 року в справі №808/4080/17, від 22 березня 2018 року в справі                    № 815/3666/16, від 20 лютого 2018 року в справі № 818/997/17.

Водночас у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої          статті 328 КАС України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Разом з тим постановами Верховного Суду від 29 січня 2019 року в справі  №808/4080/17, від 22 березня 2018 року в справі № 815/3666/16, від 20 лютого           2018 року в справі № 818/997/17, на які посилається скаржник, судові рішення скасовано, справи направлено на новий розгляд, що свідчить про те, що правову позицію у цих справах остаточно не сформовано.

Також скаржник зазначив підставою касаційного оскарження пункт 4 частини                         четвертої статті       328 КАС України, пункти 1 та 2 частини другої статті       353 КАС України.

Водночас пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність цих доводів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу, яких у касаційній скарзі не викладено. Відповідно, наведена скаржником підстава не є достатньою для відкриття касаційного провадження.

Крім того, вимогами касаційної скарги є ненаправлення справи на новий розгляд (як це передбачено статтею 353 КАС України), а скасування судових рішень і ухвалення нового про відмову в задоволенні позову, що передбачено статтею 351 КАС України.

Пункт 2 частини другої статті 353 КАС України закріплює, як підставу для скасування судового рішення, розгляд у порядку спрощеного позовного провадження справи, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження. З огляду на зміст касаційної скарги, вона не містить доводів про порушення судами попередніх інстанцій порядку обрання форми адміністративного судочинства. При цьому суд першої інстанції відкрив та розглянув справу за правилами загального позовного провадження.

Контролюючим органом не враховані роз`яснення Верховного Суду щодо викладення підстав касаційного оскарження, наведені в ухвалах від 27 липня 2021 року, від                   21 вересня 2021 року у даній справі.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, які визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, що визначені статтею 330 КАС України.

За таких обставин касаційна скарга Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

На підстав наведеного та керуючись положеннями статей   328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року в справі №200/8279/20-а - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному    статтею           251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Т.А. Чумаченко