ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       04 листопада 2021 року м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., при секретарі судового засідання – Галичанській Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Александрова О.П., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Александрова О.П., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 жовтня 2021 року, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і за його вчинення накладено штраф в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцяти тисячам) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.
Згідно з постановою районного суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 25 квітня 2021 року о 22 годині 32 хвилини в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 174 керував автомобілем БМВ Х-5, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, нечітка вимова). Відмовився від огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у лікаря-нарколога.
На вказану постанову захисник-адвокат Александров О.П., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 жовтня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Вважав оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, 
винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, і допущені районним судом порушенням норм процесуального права щодо дослідження та оцінки доказів потягли за собою неправильне застосування норм матеріального права.
ЄУНСС: 727/3835/21
Провадження: №33/822/562/21 Головуючий у І інстанції: Галичанський О.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П. 
Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 свою вину не визнає, оскільки не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.
На думку апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що адміністративний протокол складений без двох свідків, як це передбачено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій.
Крім того, вважав, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №113053 відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не вказано прізвище водія, що керував т/з БМВ Х-5, д.н.з. НОМЕР_1 , та прізвище того, хто відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, відсутній підпис ОСОБА_1 про ознайомлення його з ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а ст. 55, 56 Конституції України взагалі не зазначено. Також ОСОБА_1 не було надано право надати пояснення по справі.
Також зазначив, що немає відповідних доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а отже він міг продовжити свій рух.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Александрова О.П., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків. 
Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.
У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, повністю доведена наявними у справі доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку.
Дані, які є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №113053 від 25 квітня 2021 року свідчать про те, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25 квітня 2021 року о 22 годині 32 хвилини в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 174 керував транспортним засобом BMW Х-5, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, нечітка вимова). Водій відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушим вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності від надання пояснень по суті порушення згідно ст. 63 Конституції України відмовилася, як відмовилася і від підпису самого протоколу.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко зазначено суть правопорушення, особу, яка його вчинила, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. Тому доводи апелянта з цих підстав є необґрунтованими.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с.19), з яких вбачається, що в ході розмови з ОСОБА_1 у працівника поліції виникла підозра про те, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, які йому були озвучені. Тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я, однак він усувався від проходження такого огляду. В подальшому його було доставлено до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру для проходження огляду на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим щодо нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Також з вказаних відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 були озвучені його права та обов`язки передбачені законом та була надана можливість дати пояснення, на що він відмовився.
За таких обставин, доводи апелянта про те, що від огляду на стан алкогольного сп`яніння його довіритель не відмовлявся, а також те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, та порушено право подати пояснення по суті порушення є неспроможними та спростовуються вищевикладеним.
Крім того, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі підтверджується висновком №295 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 квітня 2021 року (а.с.7), в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду та обстеження, а також відмовився від його підписання.
Твердження апелянта про відсутність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки ст.266 КУпАП не вимагає обов`язкової присутності двох свідків для проведення огляду водія на стан сп`яніння, а передбачає альтернативу у виді застосування технічних засобів відеозапису, що і було дотримано поліцейськими.
Також, суд не приймає до уваги твердження апелянта про те, що висновок лікаря-нарколога не відповідає зразку висновку затвердженого МОЗ, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння як такий не проводився, а вказаний висновок лікаря засвідчує саме факт відмови останнього від його проходження.
Що стосується тверджень апелянта про те, що у матеріалах справи відсутні дані про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що давало йому можливість продовжити рух далі, то такі не впливають на висновок суду про відмову останнім від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Більш того, з наявних в матеріалах справи Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26 квітня 2021 року та з відеозаписів (а.с.19), вбачається, що транспортний засіб БМВ Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 , був евакуйований.
Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони мають суб`єктивний та загальний характер, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що в сукупності вищенаведені докази є належними та допустимими по даній справі і підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за діяння, які мали місце 25 квітня 2021 року, а тому суд першої інстанції правильно визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, вважаю, що районний суд всебічно, повно і об`єктивно з`ясував вказані обставини справи, та вирішив її в точній відповідності з законом. 
Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його не встановлено.
На підставі наведеного, керуючись ст. 130, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника – адвоката Александрова О.П., діючого в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 07 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Чернівецького 
апеляційного суду В.П. Потоцький