Ухвала
Іменем України
 
01 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 308/13639/16-ц
провадження № 61-16010ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Розмоша Владислава Івановича на постанову Закарпатського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Наталія Методіївна, Виконавчий комітет Ужгородської міської ради Закарпатської області, про визнання права власності, визнання недійсними договорів, визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності та рішення про державну реєстрацію права власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.
 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 грудня 2019 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву і залучено до участі у справі співвідповідачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н. М. та Виконавчий комітет Ужгородської міської ради Закарпатської області.
 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2020 року позов ОСОБА_5 залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з тим, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явилася в судове засідання.
 
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2020 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що аналіз пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання, як помилково вважав суд першої інстанції. Тому залишення позову без розгляду в підготовчому засіданні суперечить пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
28 вересня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Розмош В. І. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Закарпатського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2020 року. 30 вересня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Розмош В. І. подав засобами поштового зв`язку доповнення до його касаційної скарги.
 
Касаційна скарга, з урахуванням доповнень до неї, мотивована тим, що суд апеляційної інстанції застосував норми процесуального права без урахування висновків щодо їх застосування, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 16 листопада 2019 року у справі № 904/2423/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 914/1531/19, від 22 грудня 2020 року у справі № 925/337/19, від 13 січня 2021 року у справі № 910/4372/20, від 10 лютого 2021 року у справі № 916/365/17 щодо наявності у суду повноважень залишати позов без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в підготовче засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. При цьому заявник зазначив, що необхідно відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (провадження № 61-14373св19), від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 18 січня 2021 року у справі № 760/22245/18 (провадження № 61-15715св19), від 20 січня 2021 року у справі № 569/5089/17 (провадження № 61-19799св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 598/2250/19 (провадження № 61-19688св20), від 19 травня 2021 року у справі № 752/21845/19 (провадження № 61-2696св21), від 08 червня 2021 року у справі № 663/1025/18 (провадження № 61-768св21). Положеннями статей 198, 200, 223 ЦПК України чітко визначено повноваження суду за результатами підготовчого провадження, у разі повторної неявки позивача без поважних причин у підготовче засідання або неповідомлення ним про причини неявки, залишити позов без розгляду. Виключенням із вказаного правила є лише надходження від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
 
Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.
 
Встановлено, що у грудні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.
 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 січня 2017 року позовну заяву було визнано неподаною та повернуто позивачу.
 
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 02 березня 2017 року ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 січня 2017 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2017 року відкрито провадження в цій справі та призначено її до судового розгляду на 09 год. 00 хв. 22 травня 2017 року. В судове засідання викликано сторін, явка яких була обов`язковою.
 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2017 року, позов залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 207 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення вказаного судового рішення.
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2017 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2018 року справу прийнято до провадження суду, призначено судове засідання на 09 год. 30 хв. 18 липня 2018 року.
 
16 липня 2018 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог.
 
В судовому засіданні 13 вересня 2018 року суд зафіксував подання позивачем заяви про уточнення позовних вимог.
 
08 жовтня 2018 року позивач подала до суду клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , а також приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н. М. та Виконавчий комітет Ужгородської міської ради Закарпатської області як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
 
09 жовтня 2018 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про залучення до участі у справі ОСОБА_1 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
 
Розпорядженням керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 лютого 2019 року призначено повторний автоматизований розподіл справи № 308/13639/16-ц у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку повноважень судді Світлик О. М. Справу передано судді-доповідачеві Бенца К. К.
 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 березня 2019 року (суддя Бенца К. К.) справу № 308/13639/16-ц прийнято до свого провадження і вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 14 год. 00 хв. 19 квітня 2019 року. В підготовче засідання викликано сторін.
 
19 квітня 2019 року судове засідання не відбулося через перебування судді в нарадчій кімнаті в іншій справі.
 
03 липня 2019 року судове засідання не відбулося через участь судді в невідкладних слідчих діях.
 
30 вересня 2019 року до суду надійшло клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання через перебування її у відрядженні, в якому вона також повідомила, що у зв`язку з одруженням її прізвище змінено з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».
 
Підготовче засідання, призначене на 02 жовтня 2019 року, було відкладене.
 
02 грудня 2019 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про відкладення підготовчого засідання через її погане самопочуття, при цьому позивач просила розглянути раніше заявлені нею клопотання про надання та витребування доказів, про поновлення строку звернення до суду, про залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб.
 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 грудня 2019 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву і залучено до участі у справі співвідповідачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н. М. та Виконавчий комітет Ужгородської міської ради Закарпатської області. Підготовче засідання відкладено на 24 лютого 2020 року.
 
Клопотанням від 24 лютого 2020 року ОСОБА_5 просила відкласти підготовче засідання у зв`язку з її пологами та перебуванням у декретній відпустці та повідомила, що її інтереси представлятиме адвокат Коблик В. Ю. Також суду було надіслано копію листка непрацездатності.
 
24 лютого 2020 року підготовче засідання не відбулося через перебування судді в нарадчій кімнаті в іншій справі.
 
27 березня 2020 року підготовче засідання не відбулося через карантинно-обмежувальні заходи.
 
Довідкою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 травня 2020 року зафіксовано, що учасники справи не з`явилися в підготовче засідання. Цій довідці передувало оприлюднене на офіційному вебсайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області повідомлення від 17 березня 2020 року про припинення відправлення поштової кореспонденції через відсутність коштів на оплату поштових послуг.
 
09 червня 2020 року підготовче засідання не відбулося через перебування судді у відпустці.
 
Як встановлено апеляційним судом, позивач не брала участі в підготовчому засіданні, призначеному на 23 листопада 2020 року. У справі немає доказів про час, коли була визначена дата вказаного засідання та коли воно було призначене, а також доказів повідомлення позивача про це засідання.
 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2020 року позов ОСОБА_5   залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України у зв`язку з тим, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явилася в судове засідання.
 
Апеляційним судом встановлено, що вимоги закону щодо повідомлення позивача про підготовче засідання або про її виклик у засідання не були виконані. У справі немає доказів фактичного направлення судом процесуальних документів позивачу у 2020 році та їх отримання нею, натомість з матеріалів справи вбачається, що такі документи не направлялися, так як у суду не було відповідних фінансових можливостей.
 
З п`яти засідань у 2020 році, дані про які є у справі, три підготовчі засідання не відбулися з незалежних від позивача причин, при цьому для неявки в підготовче засідання, призначене на 24 лютого 2020 року позивач мала вочевидь поважну причину, а два підготовчі засідання, які передували залишенню позову без розгляду, не відбулися через неповідомлення всіх учасників процесу про засідання та у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.
 
Згідно зі статтею 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
 
Відповідно до статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.
 
Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).
 
Згідно з частиною другою статті 198 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.
 
Відповідно до частин першою, другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
 
Виходячи зі змісту вказаних процесуальних норм, підготовче провадження має бути проведено протягом встановлених строків, а неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.
 
Згідно з частиною першою статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
 
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
 
При застосуванні тієї чи іншої норми процесуального права суд повинен виходити із комплексного та ґрунтовного аналізу норм права загалом. 
 
Цивільним процесуальним законом чітко розмежовано підготовче провадження з проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (Глава 3 Розділу III «Позовне провадження») та розгляд справи по суті з проведенням судового засідання (Глава 6 вказаного розділу). 
 
Стаття 223 ЦПК України, яка передбачає, зокрема, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, стосується розгляду справи по суті, у зв`язку з чим регулятивний вплив цієї статті не поширюється на випадок неявки позивача в підготовче засідання.
 
У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (провадження № 61-14373св19) зроблено правовий висновок щодо застосування положень пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України та зазначено, що аналіз змісту вказаного пункту свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з наведеної підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не у підготовче засідання.
 
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 18 січня 2021 року у справі № 760/22245/18 (провадження № 61-15715св19), від 20 січня 2021 року у справі № 569/5089/17 (провадження № 61-19799св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 598/2250/19 (провадження № 61-19688св20), від 19 травня 2021 року у справі № 752/21845/19 (провадження № 61-2696св21).
 
Враховуючи зазначені норм права, встановлені апеляційний судом обставини та релевантну судову практику, Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки у справі, яка переглядається, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не відбулося, у вступній частині ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2020 року наявне посилання на її винесення у підготовчому засіданні, тобто розгляд справи перебував на стадії підготовчого провадження, тому відсутні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_5 без розгляду, і відповідно, застосування пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
У касаційній скарзі заявник посилається на протилежний за змістом висновок, який викладено в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 16 листопада 2019 року у справі № 904/2423/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 914/1531/19, від 22 грудня 2020 року у справі № 925/337/19, від 13 січня 2021 року у справі № 910/4372/20, від 10 лютого 2021 року у справі № 916/365/17 щодо можливості залишення позовної заяви без розгляду у підготовчому засіданні, та вказує на необхідність його застосування в цій справі. Наведені доводи не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2021 року справу № 757/54510/17-ц було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, передбачених частинами третьою, п`ятою статті 403 ЦПК України, посилаючись на те, що у згаданій справі, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, місцевий суд виходив з того, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач повторно не з`явився в судові засідання, які були призначені на 14 серпня 2020 року та 23 жовтня 2020 року, надавши клопотання про їх відкладення. Ухвалюючи судове рішення, апеляційний суд виходив з того, що висновки місцевого суду щодо залишення позовної заяви без розгляду є помилковими, оскільки з аналізу пункту 3 частини першої статті 257 ЦК України вбачається, що залишення позовної заяви без розгляду з підстави, викладеної у вказаній нормі, може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче. Враховуючи те, що ухвала місцевого суду постановлена у підготовчому засіданні, апеляційний суд її скасував та направив справу для продовження розгляду. Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначала, що, оскільки розгляд та вирішення спору має відбуватися лише в судовому засіданні, то суд не має повноважень залишати позов без розгляду з підстав, зазначених в пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України, в підготовчому засіданні. За таких обставин, тобто у разі якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в підготовче засідання або не повідомив про причини неявки, суд відповідно до частини другої статті 200 ЦПК України у разі закінчення вчинення дій, передбачених частиною другою статті 197 ЦПК України, має постановити ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Однак у постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 06 листопада 2019 року у справі № 904/2423/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 914/1531/19,                 від 22 грудня 2020 року у справі № 925/337/19, від 13 січня 2021 року у справі № 910/4372/20 та від 10 лютого 2021 року у справі № 916/365/17 та інших майже за тотожних за змістом норм процесуального права містяться протилежні висновки щодо можливості залишення позовної заяви без розгляду під час підготовчого засідання, від яких колегія суддів вважала за необхідне відступити.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2021 року справу № 757/54510/17-ц повернуто на розгляд колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
У згаданій ухвалі Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вказані в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 липня 2021 року висновки щодо застосування норм процесуального права при залишенні позову без розгляду залежно від стадії судового розгляду регулюються різними процесуальними кодексами (ЦПК України та Господарським процесуальним кодексом України), що не тільки виключає можливість визнання таких правовідносин подібними, але і спростовує наведені колегією суддів Касаційного цивільного суду твердження щодо необхідності та можливості відповідної уніфікації вказаних висновків різних судів щодо застосування різних норм процесуального права.
 
Таким чином, посилання заявника на висновки, які містяться у постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду, не можуть бути враховані під час розгляду цієї справи, оскільки такі висновки не можуть вважатися релевантними під час застосування норм ЦПК України у спірних правовідносинах.
 
Крім того, як встановив апеляційний суд, у справі відсутні відомості про належне повідомлення позивача про призначені місцевим судом підготовчі засідання, тому аргументи про необхідність залишення позову без розгляду є неспроможними також з огляду на вказані обставини.
 
Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків апеляційного суду і не свідчать про порушення цим судом норм процесуального права.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.
 
Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
 
Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягають окремому розгляду клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Розмоша В. І. про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та про розгляд справи за його участю.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Розмоша Владислава Івановича на постанову Закарпатського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Наталія Методіївна, Виконавчий комітет Ужгородської міської ради Закарпатської області, про визнання права власності, визнання недійсними договорів, визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності та рішення про державну реєстрацію права власності.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. А. Стрільчук   В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко