Постанова                                    
Іменем України                              
 
10 листопада 2021 року                          
м. Київ
 
справа № 603/908/18
 
провадження № 61-304св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),  Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемківська Мрія», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Карпати»,
відповідачі: Фермерське господарство «Новий Рівень 2006», ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Фермерського господарства «Новий Рівень 2006» та ОСОБА_1 на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області                   від 31 жовтня 2019 року у складі судді Гудкової Ю. Г. та постанову Тернопільського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Парандюк Т. С., Дикун С. І., Сташківа Б. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 

 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемківська Мрія» (далі - ТОВ «Лемківська Мрія») звернулося до суду з позовом до Фермерського господарства «Новий Рівень 2006» (далі - ФГ «Новий Рівень 2006»), ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки.
 
Позовна заява мотивована тим, що 07 листопада 2007 року між                          ТОВ «Лемківська Мрія» та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, площею 1,3746 га, сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Яргорівської сільської ради, кадастровий номер 6124289800:01:001:0121, строком на 10 років, зареєстрований - 10 грудня 2007 року. 
 
Зазначало, що мало намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі на новий строк, що передбачено умовами договору та Законом України «Про оренду землі», у зв`язку із чим            05 жовтня 2017 року направило орендодавцю лист-повідомлення                          від 03 жовтня 2017 року № 03-10-2017/31 про наміри скористатися своїм переважним правом на поновлення договору на новий строк, долучивши до листа проект додаткової угоди. Однак, орендодавець ОСОБА_1 не направила відповіді на зазначений лист-повідомлення та жодним іншим чином не повідомила про прийняте нею рішення щодо поновлення договору оренди чи відмову в його поновленні із зазначенням причин такої відмови та не надіслала на адресу товариства власний проект додаткової угоди на інших умовах, ніж запропоновані орендарем. 
 
Посилалося на те, що після закінчення строку дії договору оренди продовжило використовувати земельну ділянку у своїй господарській діяльності та виплатило орендодавцю орендну плату за 2017-2018 роки. Пізніше стало відомо, що 31 січня 2018 року ОСОБА_1 уклала                                   з ФГ «Новий Рівень 2006» новий договір оренди тієї самої земельної ділянки та 06 лютого 2018 року за ФГ «Новий Рівень 2006» зареєстровано право оренди земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
 
Вважало, що укладення ОСОБА_1 нового договору оренди з ФГ «Новий Рівень 2006» призвело до порушення його переважного права на поновлення договору оренди землі, а також наявні всі правові підстави для визнання останнього недійсним та поновлення на той самий строк та на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки із ТзОВ «Лемківська Мрія».
 
Уточнивши позовні вимоги, ТОВ «Лемківська Мрія» просило суд: 
- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, площею 1,3746 га, кадастровий номер 6124289800:01:001:0121, укладений 31 січня 2018 року між ОСОБА_1 та  ФГ «Новий Рівень 2006»;
- поновити договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Яргорівської сільської ради, площею 1,3746 га, кадастровий номер 6124289800:01:001:0121, який 07 листопада 2007 року уклали між собою ТзОВ «Лемківська Мрія» та ОСОБА_1 , шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 6124289800:01:001:0121 від 07 листопада 2007 року.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області               від 31 жовтня 2019 року позов ТОВ «Лемківська Мрія» задоволено.
Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 31 січня 2018 року, розташованої на території Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, площею 1,3746 га, кадастровий номер                  № 6124289800:01:001:0121, укладений між ОСОБА_1 та                                        ФГ «Новий Рівень 2006».
Поновлено договір оренди земельної ділянки від 07 листопада 2007 року, розташованої на території Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, площею 1,3746 га, кадастровий номер               № 6124289800:01:001:0121, укладений між ТОВ «Лемківська Мрія» та           ОСОБА_1 шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер                                      № 6124289800:01:001:0121 від 07 листопада 2007 року в редакції, зазначеній                   у позовній заяві.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відбулось порушення переважного права позивача на поновлення договору оренди, яке підлягає захисту, оскільки ТОВ «Лемківська Мрія» належно виконало умови договору, сплачувало орендну плату, дотримувалося строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк шляхом направлення листа-повідомлення ОСОБА_1 .
 
Районний суд відхилив доводи представників відповідачів про неотримання ОСОБА_1 листа-повідомлення позивача про намір продовжити договір оренди та проекту додаткової угоди з огляду на наявність у матеріалах справи сформованого реєстру на відправку цінної кореспонденції                           від 04 жовтня 2017 року, списку № 1075 згрупованих поштових відправлень цінних листів, поданих в ТД ПАТ «Укрпошта» ВПЗ Тернопіль,18, відправник ТОВ «Мрія Трейдинг», за даними якого ОСОБА_1 , за адресою: с. Яргорів Монастириського району Тернопільської області, адресоване цінне поштове відправлення за трек-номером 4601802501674, а також відповідного розрахункового документу. 
Крім того, доказами отримання ОСОБА_1 рекомендованого листа                     12 жовтня 2017 року свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (том 1, а. с. 26).
При цьому суд першої інстанції відхилив доводи відповідачів про те,                     що відправником поштового відправлення є ТОВ «Мрія Трейдинг»,                  а не ТОВ «Лемківська Мрія», оскільки ТОВ «Мрія Трейдинг» діяло                       згідно з укладеним з ТОВ «Лемківська Мрія» договору, при цьому у списку згрупованих поштових відправлень трек-номер повідомлення збігається з трек-номером, що зазначений на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
 
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області                       від 16 березня 2021 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Мрія Фармінг Карпати» про залучення правонаступника ТОВ «Лемківська Мрія» задоволено.
Замінено учасника у цивільній справі за позовом ТОВ «Лемківська Мрія» до ФГ «Новий Рівень 2006», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки - ТОВ «Лемківська Мрія» правонаступником - ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» (том 4, а. с. 42-43).
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 26 листопада                   2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ФГ «Новий Рівень 2006» залишено без задоволення.
Рішення Монастириського районного суду Тернопільської області                     від 31 жовтня 2019 року залишено без змін.
Поновлено дію рішення Монастириського районного суду від 31 жовтня 2019 року.
 
Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відсутні підстави для його зміни чи скасування, оскільки доводи апеляційної скарги носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
 
Апеляційний суд зазначив, що про продовження строку дії договору оренди від 07 листопада 2007 року свідчить той факт, що отримавши рекомендоване повідомлення із додатком додаткової угоди, ОСОБА_1 не надіслала товариству відповідь, яка б містила заперечення щодо поновлення строку дії договору як до закінчення дії договору, так і протягом місяця після закінчення його дії, а також і те, що вона отримала орендну плату за 2017-2018 роки від позивача в натуральній формі (що сама підтвердила в апеляційній інстанції) та підтверджується підписом                    у відомостях про виплату орендної плати ОСОБА_1 натуральною величиною - зерном (том 1, а. с.78).
 
Апеляційний суд погодився із висновком районного суду про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про проведення почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_1 на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення №4601802501674, оскільки така обставина не входить до предмету доказування у справі. При цьому відповідно до положень пунктів 99, 105, 106 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою КМУ № 270 від 05 березня 2009 року визначено можливість вручення рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень членам сім`ї адресата.
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
 
У касаційній скарзі ФГ «Новий Рівень 2006», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
 
Аргументи учасників справи

 
 
Доводи осіб, які подали касаційні скарги 
 
Касаційна скарга ФГ «Новий Рівень 2006» мотивована тим, що висновки судів попередніх інстанцій про те, що позивачем дотримано процедуру та строки, передбачені пунктом 8 договору оренди землі, статті 33 Закону України «Про оренду землі» щодо реалізації його переважного права на поновлення договору оренди є безпідставними та недоведеними.
 
Зазначає, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 04 жовтня 2017 року, опис вкладення у цінний лист                 від 05 жовтня 2017 року, реєстр на відправку цінної кореспонденції                      від 04 жовтня 2017 року, список № 1075 згрупованих поштових відправлень цінних листів, не є належними доказами у справі, не свідчать про наявність юридичних фактів, з якими закон пов`язує дотримання процедури повідомлення попереднім орендарем про намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі.
 
Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у призначенні почеркознавчої експертизи, оскільки встановлення факту отримання                ОСОБА_1 поштової кореспонденції від позивача є обставиною, що входить до предмету доказування у справі.
 
Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень ФГ «Новий Рівень 2006» вказує неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного                      у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого                              2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-536цс15),                           від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц (провадження                          № 14-545цс19) та постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року                           у справі № 908/1164/17, від 05 грудня 2018 року у справі                                         № 395/167/17, від 19 березня 2019 року у справі № 908/2484/17, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди необґрунтовано відхилили клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 04 жовтня                      2017 року, опис вкладення у цінний лист від 05 жовтня 2017 року, реєстр на відправку цінної кореспонденції від 04 жовтня 2017 року, список № 1075 згрупованих поштових відправлень цінних листів, не є належними доказами у справі, не свідчать про наявність юридичних фактів, з якими закон пов`язує дотримання процедури повідомлення попереднім орендарем про намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі.
 
Зазначає, що на момент розгляду справи в суді та на момент набрання законної сили рішенням суду строк дії договору оренди за договором оренди земельної ділянки від 07 листопада 2007 року закінчився, тому позивач не має права оренди спірної земельної ділянки, відтак, підстав для  задоволення позовних вимог немає.
 
Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 287/167/16-ц (провадження № 14-536цс19), від 01 квітня 2020 року                                                    у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19), від 29 вересня           2020 року у справі № 378/596/16-ц (провадження № 14-545цс19) та постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі                                 № 908/1164/17, від 05 грудня 2018 року у справі № 395/167/17,                                 від 19 березня 2019 року у справі № 908/2484/17, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази; необґрунтовано відхилили клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У березні 2021 року ТОВ «Марія Фармінг Карпати» подало відзив на касаційні скарги ФГ «Новий Рівень 2006» та ОСОБА_1 , у якому зазначило, що доводи касаційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів, що на підставі положень частини першої статті 400 ЦПК України не входить до повноважень суду касаційної інстанції.
 
Вважає, що узгодження домовленості між сторонами щодо орендної плати та інших істотних умов договору можливе при дотриманні всіма учасниками правовідносин визначеної законодавцем послідовності дій, дотримання принципів розумності, справедливості та добросовісності, зокрема,                       в частині реалізації своїх прав та обов`язків, що не було дотримано зі сторони орендодавця, як сторони договору оренди землі, який підлягає поновленню. Відтак, проявивши «мовчазну згоду», ОСОБА_1 прийнято запропоновані позивачем умови щодо орендної плати та інших істотних умов договору оренди від 07 листопада 2007 року, заперечення щодо їх змісту чи пропозиції щодо їх зміни на адресу позивача не направлялися, що свідчить про їх визнання та прийняття орендодавцем.
 
Зазначає, що подані відповідачами касаційні скарги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
У січні 2021 року касаційна скарга ФГ «Новий Рівень 2006» надійшла до Верховного Суду.
 
У січні 2021 року касаційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ФГ «Новий Рівень 2006» у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у вказаній справі.
 
У березні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2021 року справу призначено до розгляду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року касаційне провадження у справі зупинено до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21).
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 жовтня 2021 року касаційне провадження у справі поновлено.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 1,3746 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Яргорівської сільської ради, кадастровий номер 6124289800:01:001:0121, що підтверджується даними Інформаційної довідки від 25 жовтня 2018 року             № 142662621 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
 
07 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Лемківська Мрія» в особі директора Гути І. М. укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років.
 
Державна реєстрація договору здійснена у Монастириському РВ Тернопільської РФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 грудня 2007 року за № 040765303020.
 
На виконання договору оренди землі від 07 листопада 2007 року орендодавець ОСОБА_1 передала, а орендар ТОВ «Лемківська Мрія» прийняло в оренду земельну ділянку площею 1,37 га, кадастровий номер - 0121, про що 18.12.2007 року сторонами підписано акт приймання - передачі земельної ділянки.
 
Згідно з пунктом 8 зазначеного договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
У пункті 9 договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 2 відсотків від нормативної грошової оцінки, що становить 66,57 грн. Орендна плата вноситься в натуральній формі зерном пшениці - 2 центнери за кожний рік оренди.
 
Згідно з копією листа-повідомлення за підписом директора                                  ТОВ «Лемківська Мрія» від 03 жовтня 2017 року за № 03-10-2017/31, адресованого ОСОБА_1 (с. Яргорів Монастириський район Тернопільська область), товариство повідомило про використання ним свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк та про продовження строку (поновлення) договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 6124289800:01:001:0121, площею 1,37 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області на 7 років. А також зазначено про долучення проекту додаткової угоди про продовження (поновлення) договору оренди землі. Вказано адресу та номер телефону, за якими звертатися з питань підписання додаткової угоди до договору оренди землі.
 
Долучений позивачем проект додаткової угоди до Договору оренди землі містить такі умови:
1. Сторони прийшли до згоди поновити договір оренди землі (земельної ділянки площею 1,37 га, кадастровий номер 6124289800:01:001:0121)                  від 07 листопада 2007 року, зареєстрований 10 грудня 2007 року в Монастириському РВ Тернопільської РФ ДП «Центр ДЗК» та продовжити строк його дії на 7 років.
2. Усі інші положення договору оренди залишаються без змін.
3. Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди і набирає чинність з моменту її підписання сторонами. Право оренди згідно даної Додаткової угоди підлягає реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
 
Відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (дата подання 04 жовтня 2017 року) та опису вкладення у цінний лист оголошеною цінністю на 1 грн адресат ОСОБА_1 (поштова адреса: с. Яргорів Монастириського району Тернопільської області, індекс 48330) одержала від ТОВ «Лемківська Мрія» лист, який вручено 12 жовтня 2017 року, про що в графі розписка в одержанні міститься «Макар», наявний підпис працівника поштового зв`язку.
 
Згідно з описом вкладення у цінний лист відправником ТОВ «Лемківська Мрія» надіслано ОСОБА_1 за адресою: с. Яргорів Монастириського району Тернопільської області лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі № 03-10-2017/31 від 03 жовтня 2017 року та додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на одному аркуші у трьох примірниках. На даному описі міститься відтиск печатки пошти з датою - 05 жовтня 2017 року.
 
Відповіді на вказаний лист-повідомлення, підписаної додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, чи лист про заперечення у поновленні договору оренди землі ТОВ «Лемківська Мрія» від ОСОБА_1 не отримало.
 
31 січня 2018 року між ФГ «Новий рівень 2006» в особі директора                    Голубки М. В. та ОСОБА_1 укладено договір оренди належної останній земельної ділянки строком на 10 років, проведено його державну реєстрацію.
Пунктом 4 договору встановлено орендну плату в розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За згодою сторін - в натуральній формі 500 кг зерна 50 кг цукру.
 
До позовної заяви позивач долучив докази, якими підтверджує використання ТОВ «Лемківська Мрія» орендованої земельної ділянки за її цільовим призначенням, виконання взятих на себе договірних зобов`язань, виплату орендної плати, що підтверджується даними списку згрупованих поштових переказів про перерахунок ОСОБА_1 орендної плати за 2018 рік від 02 січня 2019 року; відомостями на виплату орендної плати ОСОБА_1 натуральною величиною (цукор) від 20 жовтня 2017 року; відомістю на виплату орендної плати ОСОБА_1 натуральною величиною (зерно)                 від 10 вересня 2017 року; а також надав копії договорів за 2016 - 2018 роки на підтвердження продовження використання орендованих земель за цільовим призначенням.
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга ФГ «Новий Рівень 2006» задоволенню не підлягає.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право                   в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
 
Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
 
Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
 
Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема,                       ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
 
Правові підстави поновлення договору оренди землі визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.
 
Відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 цього Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). 
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. 
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. 
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
 
Частинами восьмою, дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.
 
Відповідно до частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі»               у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
 
Задовольняючи позовні вимоги районний суд, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Лемківська Мрія», оскільки ОСОБА_1 порушила переважне право позивача на продовження дії договору оренди. А укладення договору оренди з ФГ «Новий Рівень 2006» суперечило вимогам законодавства, зокрема, Закону України «Про оренду землі».
 
Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши доводи сторін, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення касаційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваних судових рішень, відсутні.
 
Положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.
 
Договір оренди землі може вважатися поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором оренди землі також за наявності умов, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», зокрема: належного виконання своїх обов`язків орендарем, повідомлення ним орендодавця до закінчення строку дії договору в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк з доданням до нього додаткової угоди, продовження користування виділеною земельною ділянкою, та відсутності протягом місяця після закінчення строку договору письмового повідомлення орендодавцем орендаря про відмову у поновленні договору оренди.
 
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, буде порушене, зокрема, у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднім орендарем про намір реалізувати своє переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.
 
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 10 квітня 2018 року у справі               № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18).
 
Судами встановлено, що 07 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Лемківська Мрія» було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років. Зазначений договір було зареєстровано                              у Монастириському РВ Тернопільської РФ ДП «Центр ДЗК» 10 грудня                2007 року за № 040765303020.
04 жовтня 2017 року ТОВ «Лемківська Мрія» надіслала на адресу                      ОСОБА_1 лист-повідомлення про використання ним свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк. До листа-повідомлення товариством було долучено проєкт додаткової угоди про продовження (поновлення) договору оренди землі. ОСОБА_1 отримала лист-повідомлення 12 жовтня 2017 року, про що в графі розписка в одержанні листа міститься «Макар», наявний підпис працівника поштового зв`язку.
 
Ухвалюючи судові рішення про наявність підстав для задоволення позову судами попередніх інстанцій враховано, що лист-повідомлення надіслані ТОВ «Лемківська Мрія» на адресу ОСОБА_1 у строк, що перевищує визначений законом місячний термін до закінчення дії договору оренди             (10 грудня 2017 року).
 
При цьому суди взяли до уваги, що ОСОБА_1 відповіді на надісланий товариством лист не надіслала, тобто не висловила своїх заперечень проти продовження дії договору оренди та укладення додаткової угоди до договору.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд встановив дотримання орендарем положень частини другої статті 33 Закону України «Про оренду землі» про необхідність надіслання листа-повідомлення                      з проєктом додаткової угоди задля поновлення договору оренди землі.
 
Колегія суддів вважає, що ТОВ «Лемківська Мрія» шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення продемонструвало наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою.               Отож, орендодавець ОСОБА_1 , будучи обізнаною із таким наміром, мала можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів,              а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проєкті додаткової угоди, яку надав орендар.
 
До спірних правовідносин слід застосовувати спеціальне правило, яке викладене у частині шостій статті 33 Закону України «Про оренду землі». Зокрема, порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору. 
Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду                        (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року                     у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).
 
Разом з тим, судами попередніх інстанцій взято до уваги долучені позивачем докази, які підтверджують використання ТзОВ «Лемківська Мрія» орендованої земельної ділянки за її цільовим призначенням, виконання взятих на себе договірних зобов`язань, виплату орендної плати. Зокрема, це підтверджується даними списку згрупованих поштових переказів про перерахунок ОСОБА_1 орендної плати за 2018 рік                   від 02 січня 2019 року; відомостями на виплату орендної плати ОСОБА_1 натуральною величиною (цукор) від 20 жовтня 2017 року; відомістю на виплату орендної плати ОСОБА_1 натуральною величиною (зерно)                        від 10 вересня 2017 року; а також копіями договорів за 2016-2018 роки на підтвердження продовження використання орендованих земель за цільовим призначенням.
 
Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором;                     він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору                   (див. постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц,                       від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).
 
Отож, розглядаючи справу та ухвалюючи рішення про наявність підстав для задоволення позову, районний суд, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.
 
Зазначене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21).
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
 
Доводи ФГ «Новий Рівень 2006» та ОСОБА_1 про те, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 04 жовтня                   2017 року, опис вкладення у цінний лист від 05 жовтня 2017 року, реєстр на відправку цінної кореспонденції від 04 жовтня 2017 року, список                   № 1075 згрупованих поштових відправлень цінних листів, не є належними доказами у справі, колегія суддів відхиляє, оскільки ці докази підтверджують факти, що є предметом доказування у цій справі.
При цьому колегія суддів вважає, що обставини справи судами попередніх інстанцій встановлені на підставі оцінки зібраних доказів, проведеної                       з дотриманням вимог процесуального закону.
 
Посилання ФГ «Новий Рівень 2006» про те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у призначенні почеркознавчої експертизи, не заслуговує на увагу з огляду на те, що встановлення обставини належності підпису ОСОБА_1 на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення № 4601802501674 не входить до предмету доказування у цій справі.
 
Посилання заявників на застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження                           № 14-536цс15), від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц (провадження № 14-545цс19) не заслуговують на увагу, оскільки правовідносини у зазначених справах не стосуються питання переважного права первинного орендаря на продовження дії договору оренди та укладення додаткової угоди до нього. 
 
Колегія суддів відхиляє аргументи касаційних скарг про необхідність застосування висновків, викладених у постановах Верховного Суду                 від 21 лютого 2018 року у справі № 908/1164/17, від 05 грудня 2018 року          у справі № 395/167/17 (провадження № 61-15481св18), від 19 березня                2019 року у справі № 908/2484/17, оскільки у наведених заявником справах, та у справі, яка переглядається, встановлено різні фактичні обставини.
 
Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів та не дають підстав вважати, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.
 
Згідно із частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи                            у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,     що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, на користь заявника немає.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Фермерського господарства «Новий Рівень 2006» залишити без задоволення.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Монастириського районного суду Тернопільської області                   від 31 жовтня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк