УХВАЛА

02 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/2035/18
адміністративне провадження № К/9901/42494/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року по справі № 826/2035/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень у лютому 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Державної казначейської служби України, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо виплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 компенсації втрати частини пенсії у зв`язку із несвоєчасним виконанням постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2015 року в адміністративній справі № 761/26281/14-а і зобов`язати його нарахувати і виплатити їм цю компенсацію за період з 05 березня 2014 року по 06 липня 2017 року;
- стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_2 329, 01 гривень податку на доходи фізичних осіб і 32, 89 гривні військового збору, а всього 361,90 гривень, які утримані з його пенсії у 2015 році;
- зобов`язати Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 1000 євро на кожного у відшкодування завданої їм матеріальної (майнової) і моральної шкоди, які конвертувати у гривню за офіційним курсом Національного банку України на день здійснення їм платежу;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві і Державну казначейську службу України подати до суду звіти про виконання його постанови.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо виплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 компенсаційні втрати частини пенсії у зв`язку із несвоєчасним виконанням постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2015 року в адміністративній справі №761/26281/14-а. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві нарахувати і виплатити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 компенсацію за період з 05 березня 2014 року по 06 липня 2017 року. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.
02 липня 2021 року до суду першої інстанції позивачі вдруге звернулися до  Окружного адміністративного суду міста Києва з клопотанням про встановлення судового контролю над виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року. 
До заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення заявником було додано лист Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 10 березня 2021 року № 5642-3725/Б-02/8-2600/21. У вказаному листі пенсійний орган повідомив ОСОБА_2 про те, що у листопаді 2020 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 грудня  2019 року у справі № 826/2035/18 Головним управлінням ОСОБА_2 нараховано компенсацію за період з 01 січня 2018 року по 11 листопада 2019 року в сумі 7 744, 31 грн. Зазначені кошти на виконання вищевказаного рішення суду підлягали виплаті відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649. Пенсійний орган також зазначив, що різницю пенсії з 12 листопада 2019 року по 31 грудня 2019 року в сумі 688, 69 виплачено у січні 2020 року. З 01 січня 2020 року ОСОБА_2 було встановлено щомісячну виплату пенсії, розмір якої визначений судом: 10 400, 70 грн. Також, ОСОБА_2 було повідомлено, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року у справі № 826/2035/18 Головним управлінням нараховано компенсацію втрати частини доходів за період з 05 березня 2014 року по 06 липня 2017 року: ОСОБА_2 в сумі 7 066, 99 грн., ОСОБА_1 в сумі 9 258, 86 грн., ОСОБА_3 в сумі 2 662, 54 грн. Виплата заборгованості за вказаним рішенням суду буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі № 826/2035/18.
22 листопада 2021 року від позивачів до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, надійшла касаційна скарга на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року по справі № 826/2035/18.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
За приписами частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а саме: про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, про повернення заяви позивачеві, про відмову у відкритті провадження у справі, про залишення позову (заяви) без розгляду, про закриття провадження у справі, про відмову у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Суд звертає увагу, що ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року прийнята за результатами розгляду заяви позивачів поданої на підставі статті 382 КАС України.
Відповідно до частини першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тобто ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року є по суті ухвалою щодо розгляду заяви позивачів, яка стосується процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення в адміністративній справі № 826/2035/18. Разом з цим, така ухвала не підлягає касаційному оскарженню.
Щодо посилання скаржників на ухвалу Верховного Суду від 16 серпня 2021 року про відкриття касаційного провадження у справі № 420/177/20, колегія суддів зазначає, що у вказаній справі оскаржується ухвала суду апеляційної інстанції, яка  відповідно до ч. 3  ст. 328 КАС України підлягає касаційному оскарженню.
Згідно частини другої статті 328, пункту 1 частини першої статті 333, Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року по справі № 826/2035/18 слід відмовити.
Керуючись статтею 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року по справі № 826/2035/18.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Т.Г. Стрелець
Судді                                                                                                     С.Г. Стеценко
                                                                                                    Л.В. Тацій