Головуючий І інстанції: Зоркіна Ю.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 р. 	Справа № 520/11824/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Бершова Г.Є.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2021, м. Харків, повний текст складено 24.09.21 по справі № 520/11824/21
за позовом             Товариства з обмеженою відповідальністю "Радіоелектронний комплекс"  
до             Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України                    
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Радіоелектронний комплекс", звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області № 00090390706 від 27 травня 2021 року; стягнути на користь ТОВ "РАДІОЕЛЕКТРОННИЙ КОМПЛЕКС" судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області від 27.05.2021 № 00090390706.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Радіоелектронний комплекс" сплачену суму судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Радіоелектронний комплекс" сплачену суму витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 залишити без змін.
Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач, зареєстрований в якості юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.06.2015 за номером 1 480 102 0000 066324. Зареєстрованими видами діяльності ТОВ “РАДЕК” є Розділ 46 КВЕД 2010 “Оптова торгівля, крім торгівлі автотранспортними засобами та мотоциклами”.
На підставі Договору оренди нежитлового приміщення №2/18, укладеного 01.01.2018 між ТОВ “ПРОМ-АКТИВ”, “Орендодавець” з однієї сторони, та ТОВ “РАДЕК”, “Орендар” з іншої сторони, останньому з метою розміщення офісу передано у тимчасове платне користування (оренду) нежитлове приміщення загальною площею 143 кв.м., розміщене на другому поверсі нежитлової будівлі (літера “С-6”) за адресою: м. Харків, вул. Лозівська, 5, далі “Об`єкт оренди”.
На підставі Договору оренди (найму) транспортного засобу, укладеного 10.01.2019 між ОСОБА_1 , “Орендодавець” з однієї сторони, та ТОВ “РАДЕК”, “Орендар” з іншої сторони, останньому передано у тимчасове платне користування - оренду, транспортний засіб марки FORD, моделі UGA, 2011 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за Орендодавцем ВРЕР №1 ГУ МВСУ ХАРКІВ 22.07.2011, та належить Орендодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР №1 ГУ МВСУ ХАРКІВ 22.07.2011.
На підставі Договору оренди (найму) транспортного засобу, укладеного 10.01.2019 між ОСОБА_2 , “Орендодавець” з однієї сторони, та ТОВ “РАДЕК”, “Орендар” з іншої сторони, останньому передано у тимчасове платне користування - оренду, транспортний засіб марки KIA, моделі MAGENTIS, 2009 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованого за Орендодавцем ВРЕР №1 ГУ МВСУ ХАРКІВ 10.07.2012року, та належить Орендодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , виданого ВРЕР №1 ГУ МВСУ ХАРКІВ 10.07.2012.
Окрім того, колегією суддів встановлено, що фахівцями відповідача проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ “РАДЕК” з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість щодо господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками ТОВ “МЕГАЛАДОН БУМ” (код за ЄДРПОУ 42399283) за лютий 2020 року, ТОВ “ТРАСТКОРПОРЕЙТ” (код за ЄДРПОУ 43171595) за грудень 2019 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).
За результатами перевірки складений акт від 12.05.2021 року № 7946/20-40-07-06- 10/39838827, яким зафіксовані порушення п.185.1. ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкових зобов`язань у сумі ПДВ 1129736 грн., у т.ч. у грудні 2019 року на суму ПДВ 98936 гривень, у лютому 2020 року на суму ПДВ 147800 гривень;
п. 198.1, п.198.2, п. 198.3, ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 1039844 грн., у т. ч. у грудні 2019 року на суму ПДВ 905644 грн., у лютому 2020 року на суму ПДВ 134200 грн.
Порушення, встановлені актом перевірки стали підставою для винесення 27 травня 2021 року податкового повідомлення-рішення № 00090390706, яким зменшено суму податкового зобов`язання на 1129736,00 грн. та суму податкового кредиту на 1039844,00 грн.
Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивачем підтверджено факт реальності господарських операцій з контрагентами у період, що перевірявся, а наявні в матеріалах справи документи містять достатні дані про їх зміст, характер та учасників, тобто підтверджують факт здійснення таких операцій, що є підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.
Положеннями    пункту 14.1.36 ПК України  передбачено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Приписами п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Згідно з п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Згідно з п.198.1 -198.3. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.6 ст.198 ПК України  визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).
У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.
При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах. Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов бюджетного відшкодування.
Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - змісту послуг, що надаються, тощо.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.
Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин як неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.
Колегія суддів зазначає, що згідно  з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України  за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «РАДІОЕЛЕКТРОННИЙ КОМПЛЕКС» («Покупець») та ТОВ «МЕГАЛАДОН БУМ» укладено договір поставки № М19.4 від 19.02.2020 р. (специфікація №1: Додаток 1 до договору М19.4 від 19.02.2020 р. на товар: Гідроамортизатор 219-32-сб240 - 2 шт., Фільтр влаговіддільник 219-23-сб370 - 4 шт.).
Товар за договором поставки отримано, що підтверджується: видатковою накладною № РН-0219/03 від 19.02.2020 р.
Транспортування товару здійснено відповідно до товарно-транспортних накладних №0219/03 від 19 лютого 2020 року щодо перевезення Гідроамортизатора 219-32-сб240 - 2 шт., Фільтра влаговіддільника 219-23-сб370 - 4 шт. від ТОВ «МЕГАЛАДОН БУМ», з пункту навантаження: м. Маріуполь, бульвар Шевченка, 258, офіс 3В до пункту розвантаження: м. Харків, вул. Лозівська, 5.
Оплата за товар в сумі 805200, 00 грн. здійснена на підставі платіжних доручень № 257 від 28.02.2020 р., господарська операція відображена в бухгалтерському обліку ТОВ «РАДІОЕЛЕКТРОННИЙ КОМПЛЕКС», що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 281 за лютий 2020 р. та по рахунку 631 за лютий 2020 р.
ТОВ «МЕГАЛАДОН БУМ» зареєстровано податкову накладну на ім`я ТОВ «РАДІОЕЛЕКТРОННИЙ КОМПЛЕКС» № 98 від 19.02.2020 р.
Придбаний товар у ТОВ «МЕГАЛАДОН БУМ» за договором поставки №М19.4 від 19.02.2020 р. реалізовано ДП «ХАРКІВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД» за Договором поставки № 5199869 від 19.02.2020 року (відповідно до п. 1.2. Договору Постачальник зобов`язується поставити Фільтр влаговіддільник 219-23- сб370 4 шт.), та Договором поставки № 51955773 від 18.02.2020 року (відповідно до п. 1.2. Договору Постачальник зобов`язується поставити Гідроамортизатор 219-32-сб240 - 2 шт.). 
Товар за вищевказаними договорами поставки передано від ТОВ «РАДІОЕЛЕКТРОННИЙ КОМПЛЕКС» ДП «ХАРКІВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД», що підтверджується видатковими накладними № 6 від 19.02.2020 р. (Договір № 51955773 від 18.02.2020 р.) та № 7 від 19.02.2020 р. (Договір №5199869 від 19.02.2020 року).
Надалі вказаний товар транспортовано від ТОВ «РАДІОЕЛЕКТРОННИЙ КОМПЛЕКС» до ДП «ХАРКІВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД», що підтверджується: товарно-транспортними накладними № Р7 та Р6 від 19.02.2020 р., з пункту навантаження - м. Харків, вул. Лозівська, 5 до пункту розвантаження: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 222.
ДП «ХАРКІВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД» сплачено грошові кошти на користь ТОВ «РАДІОЕЛЕКТРОННИЙ КОМПЛЕКС» за поставлений товар в сумі 538 800, 000 грн. та 348 000, 000 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 613 та № 631 відповідно від 27.02.2020 р.
Вказана господарська операція відображена в бухгалтерському обліку ТОВ «РАДІОЕЛЕКТРОННИЙ КОМПЛЕКС», що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за лютий 2020 р.
ТОВ «РАДІОЕЛЕКТРОННИЙ КОМПЛЕКС» («Покупець») та ТОВ «ТРАСТКОРПОРЕЙТ» («Постачальник») укладено договір поставки № ТР14 від 12.11.2019 р. (специфікація №1: Додаток 1 до договору №ТР14 від 12.11.2019 р. на товар: Мембранное полотно МП 3027-159-1-ПЛОСК-6ГР 400 шт., Мембранное полотно МП 684-117-ГОФР-6ГР 100 шт., Мембранное полотно МП 30268,98-ГОФР-6ГР 100 шт.; специфікація №2: Додаток №1 до договору №ТР14 від 12.11.2019 р. на товар: гідропанель 447.29.002 сб1 1 шт., бак двигуна масляний 219-06-сб460 у кількості 1 шт.; специфікація № 3 до договору №ТР14 від 12.11.2019 р. на товар: трансмісія 219- 13-сб14-01 1 шт., гідроамортизатор 219-32-сб240 5 шт., гідроамортизатор 219-32- сб241 3 шт., бак двигуна масляний 219-06-сб460 1 шт., прилад ГО-27 Тг1.570.000 ТО 7 шт.; специфікація № 4 до договору №ТР14 від 12.11.2019 р. на товар: фільтр вологовіддільник 219-23-сб370 1 шт.; специфікація № 5 до договору №ТР14 від 12.11.2019 р. на товар: гідроамортизатор 219-32-сб240 6 шт., гідроамортизатор 219- 32-сб241 4 шт., термометр ТУЕ-48-Т 1 шт., апарат ПВ ТПУ Р-124 3 шт.; специфікація №6 до договору №ТР14 від 12.11.2019 р. на товар: прилад ПЗУ-5 ).
Товар за договором поставки отримано від ТОВ «ТРАСТКОРПОРЕЙТ» ТОВ «РАДЕК», що підтверджується: видатковими накладними № РН-1210/07 від 10.12.2019 р., №РН-1212/08 від 12.12.2019 р., №РН-1216/08 від 16.12.2019 р., №РН-1217/11 від 17.12.2019 р., №РН-1226/16 від 26.12.2019 р.
Товар за договором поставки №ТР14 від 12.11.2019 р.: транспортовано від ТОВ «ТРАСТКОРПОРЕЙТ» до ТОВ «РАДЕК», що підтверджується: товарно-транспортними накладними №1210/07 від 10 грудня 2019 року щодо перевезення Гідропанелі 447.29.002 сб1 - 1 шт., бака двигуна масляного 219-06-сб460 - 1 шт.; №1212/08 від 12.12.2019 року щодо перевезення трансмісії 219-13-сб14-01 1 шт., гідроамортизатора 219-32-сб240 5 шт., гідроамортизатора 219-32-сб241 3 шт., бака двигуна масляного 219-06-сб460 1 шт., приладу ГО-27 Тг1.570.000 ТО 7 шт.; №1216/08 від 16.12.2019 року щодо перевезення фільтра вологовіддільника 219-23-сб370 - 1 шт.; №1217/11 від 17.12.2019 року щодо перевезення гідроамортизатора 219-32-сб240 6 шт., гідроамортизатора 219-32-сб241 4 шт., термометра ТУЕ-48-Т 1 шт., апарата ПВ ТПУ Р-124 3 шт.; №1226/16 від 26.12.2019 року щодо перевезення приладу ПЗУ-5 з пункту навантаження: м. Кропивницький, вул. Генерала Родимцева, 102, до пункту розвантаження: м. Харків, вул. Лозівська, 5.
Позивачем сплачено грошові кошти на користь ТОВ «ТРАСТКОРПОРЕЙТ» за поставлений товар: відповідно до рахунку ТР-1211/1 від 12.11.2019 - 350 000, 00 грн. (платіжне доручення №201 від 06.12.2019 р.), ТР-1211/1 від 12.11.2019 - 518 160, 00 грн. (платіжне доручення №206 від 10.12.2019 р.), ТР-1211/1 від 12.11.2019 - 650 000, 00 грн. (платіжне доручення №232 від 13.02.2020 р.), ТР-1226/16 від 26.12.2019 - 316 800, 00 грн. (платіжне доручення №259 від 02.03.2020 р.), ТР-1217/11 від 17.12.2019 - 251 948, 00 грн. (платіжне доручення №268 від 16.03.2020 р.), ТР-1217/11 від 17.12.2019 - 350 000, 00 грн. (платіжне доручення №270 від 19.03.2020 р.), ТР-1217/11 від 17.12.2019 - 60 000, 00 грн. (платіжне доручення №312 від 07.05.2020 р.), ТР-1212/08 від 12.12.2019 - 3 097 416, 00 грн. (платіжне доручення №231 від 13.02.2020 р.)
Вказана господарська операція відображена в бухгалтерському обліку ТОВ «РАДІОЕЛЕКТРОННИЙ КОМПЛЕКС», що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 281 за грудень 2019 р. та по рахунку 631 за лютий 2020 року.
ТОВ «ТРАСТКОРПОРЕЙТ» зареєстровані податкові накладні на ім`я ТОВ «РАДІОЕЛЕКТРОННИЙ КОМПЛЕКС» № 175 від 17.12.2019 р., № 173 від 12.12.2019 р., № 172 від 10.12.2019 р., № 174 від 16.12.2019 р., № 427 від 26.12.2019 р.
Придбаний товар у ТОВ «ТРАСКОРПОРЕЙТ» за договором поставки ТР14 від 12.11.2019 р. в подальшому було реалізовано ДП «ХАРКІВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД» за Договором поставки № _Р-29-01_ від 29.01.2019 року (специфікація № 65 Додаток № 65 до Договору № _Р-29-01_ від 29.01.2019 року на бак двигуна масляний 219-06-сб460 - 1шт.; специфікація № 66 Додаток №66 до Договору № _Р-29-01_ від 29.01.2019 року на гідроамортизатор 219-32-сб240 - 5 шт., гідроамортизатор 219-32- сб241 - 3 шт.; специфікація № 67 Додаток №67 до Договору № _Р-29-01_ від 29.01.2019 року на трансмісію 219-13-сб14-01 - 1 шт.; специфікація №68 Додаток № 68 до Договору № _Р-29-01_ від 29.01.2019 року на бак двигуна масляний 219-06-сб460 - 1 шт.; специфікація № 69 Додаток № 69 до Договору № _Р-29-01_ від 29.01.2019 року на прилад ГО-27 Trl.570.000 TO - 1 шт.; специфікація № 70 Додаток № 70 до Договору № _Р-29-01_ від 29.01.2019 року на фільтр вологовіддільник 219-23-сб370 - 1 шт., специфікація № 71 Додаток № 71 до Договору № _Р-29-01_ від 29.01.2019 року на термометр ТУЕ-48-Т, аппарат ПВ ТПУ Р-124; специфікація № 72 Додаток № 72 до Договору № _Р-29-01_ від 29.01.2019 року на гідроамортизатор 219-32-сб240, гідроамортизатор 219-32-сб241; специфікація №74 Додаток № 74 до Договору № _Р-29- 01_ від 29.01.2019 року на прилад ПЗУ-5).
Товар за вищевказаними договорами поставки було передано від ТОВ «РАДІОЕЛЕКТРОННИЙ КОМПЛЕКС» до ДП «ХАРКІВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД», що підтверджується видатковими накладними № 127 від 10.12.2019 р.; № 130 від 12.12.2019 р.; № 131 від 12.12.2019 р., № 132 від 12.12.2019 р.; № 133 від 12.12.2019 р., № 134 від 16.12.2019 р.; №135 від 17.12.2019 р.; № 136 від 17.12.2019 р.; №145 від 26.12.2019 р. Надалі вказаний товар було транспортовано від ТОВ «РАДІОЕЛЕКТРОННИЙ КОМПЛЕКС» до ДП «ХАРКІВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД», що підтверджується: товарно-транспортними накладними № Р127 від 10.12.2019 р., № Р130 від 12.12.2019 р.; № Р131 від 12.12.2019 р., № Р132 від 12.12.2019 р., № Р133 від 12.12.2019 р., № Р134 від 16.12.2019 р., № Р135 від 17.12.2019 р., № Р136 від 17.12.2019 р., № Р145 від 26.12.2019 р. з пункту навантаження - м. Харків, вул.. Лозівська, 5 до пункту розвантаження: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 222.
ДП «ХАРКІВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД» частково сплачено грошові кошти на користь ТОВ «РАДІОЕЛЕКТРОННИЙ КОМПЛЕКС» за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями № 688 від 02.03.2020 р., №1357 від 30.04.2020 р., банківською випискою по рахунку ТОВ “РАДЕК” станом на 12.02.2020 р. та на 03.01.2020 р.
Вказана господарська операція була відображена в бухгалтерському обліку ТОВ «РАДІОЕЛЕКТРОННИЙ КОМПЛЕКС», що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за грудень 2019 р.
Щодо посилань відповідача про відсутність сертифікатів на товар, декларацій про відповідність тощо, що є предметом укладених із вказаними контрагентами договорів, як на підставу неправомірності формування позивачем податкового кредиту по операціях з придбання товарів у них, то колегія суддів вважає їх безпідставними. Так, нормами    Закону України "Про підтвердження відповідності"    (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не зобов`язано постачальника мати та, відповідно, передавати покупцям продукції засвідчені печаткою виробника сертифікати відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності. Законом визначений лише обов`язок постачальника надавати інформацію про сертифікацію продукції.
Відповідно до частини 1, 2 статті 13 Закону України "Про підтвердження відповідності", виробник зобов`язаний надавати постачальнику інформацію про сертифікацію продукції шляхом зазначення реєстраційних номерів сертифікатів відповідності в документах, згідно з якими передається відповідна продукція. Постачальник зобов`язаний: реалізовувати продукцію за умови наявності у документах, згідно з якими йому передано відповідну продукцію, реєстраційних номерів сертифіката відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності; припиняти реалізацію продукції, якщо вона не відповідає вимогам нормативних документів, зазначеним у декларації про відповідність або у сертифікаті відповідності чи свідоцтві про визнання відповідності.
Колегія суддів звертає увагу, що сертифікати якості, декларації про відповідність товару не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які фіксують факти здійснення господарських операцій, а тому є хибними доводи відповідача про те, що якщо у позивача відсутні документи, які б підтверджували якість та безпечність товару, це свідчить про нереальність господарської операції, оскільки сертифікати якості за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів, так як містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам.
Так, функції та права контролюючих органів визначені статтями 19-1 та 20 ПК України, якими не передбачено здійснення перевірок суб`єктів господарювання на предмет наявності (відсутності) документів, що характеризують якість продукції, сировини, матеріалів, комплектувальних виробів, що використовуються для виробництва такої продукції.
Окрім того, колегія суддів зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами – постачальниками та контрагентами його постачальника, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.
Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення кінцевим покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та витрат, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, відсутності фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Доказів такої обізнаності відповідачем суду не надано, як не встановлено їх і під час проведення перевірки
Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України передбачено, що податкове законодавство ґрунтується, зокрема, на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
За змістом указаної норми, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано).
Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, та податкового кредиту можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.
Також, норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).
Саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не є безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
Певні недоліки первинних документів, складених за результатами проведених господарських операцій, у тому числі товарно-транспортних накладних, на що на обґрунтування своєї позиції посилається відповідач, також не тягнуть за собою втрату ними статусу належних первинних документів.
Такі документи є належними і в тому разі, якщо вони заповнені з окремими недоліками, проте, як у спірному випадку, містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, а також підтверджують фактичне здійснення таких операцій.
За умови встановлення факту перевезення товару у процесі його поставки від заявленого контрагента порядок заповнення товарно-транспортних накладних не має вирішального значення для визначення податкових наслідків операцій з поставки товару. Колегія суддів зазначає, що долучені до матеріалів справи ТТН місять юридичні адреси позивача та його контрагентів.
Крім того, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом. З урахуванням наведеного слід зазначити, що, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій.
У відповідності до    ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених    статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем підтверджено факт реальності господарських операцій з контрагентами у період, що перевірявся, а наявні в матеріалах справи документи містять достатні дані про їх зміст, характер та учасників, тобто підтверджують факт здійснення таких операцій, що є підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Щодо витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2021 між позивачем та адвокатом Лебедєвим Д.В. укладено договір про надання професійної правової допомоги, п.1.1. якого визначено, що клієнт доручає, а адвокат виконує послуги з надання консультацій та роз`яснень з правових питань стосовно скасування податкового повідомлення рішення; складання та підписання від імень ТОВ «Радіоелектрониий комплекс» та подання до адміністративного суду позовної заяви про скасування ППР; представництво інтересів замовника у суді.
Відповідно до п.3.1 договору за надання правової допомоги замовник сплачує плату у вигляді фіксованого гонорару у розмірі 10000 грн., сплата гонорару проходить одним платежем до винесення рішення по суті; розмір гонорару за надання правової (правничої ) допомоги визначений у договорі не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого часу.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення нею витрат в суді, а саме представником позивача складені та підписані наступні документи: позовна заява з додатками, заява про судові витрати з додатками, клопотання, копія платіжного доручення від 01.06.2021 № 674 підтверджує сплату підприємством суми 10000 грн (Призначення платежу: оплата за послуги, визначені у договорі б/н від 01.06.2021).
Колегія суддів також враховує положення частини 7 статті 134 КАС України, за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до частини четвертої    статті 134 КАС України    у випадку наявності витрат на оплату послуг адвоката позивач повинен подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, колегія суддів приходить висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи.
Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої  статті 134 КАС України, суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Статтею 316 КАС України   визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.   
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 по справі № 520/11824/21  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Суддя-доповідач 		Г.Є. Бершов 	
Судді	   	І.С. Чалий    І.М. Ральченко