13.12.21
22-ц/812/2229/21
Єдиний унікальний номер судової справи 473/848/15-ц
Номер провадження 22-ц/812/2229/21
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.

Постанова
Іменем України

13 грудня 2021 року                                                місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,
суддів: Лисенка П.П., Самчишиної Н.В., 

з секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  ухвалу, яка постановлена Вознесенським міськрайонним судом міста Миколаєва 03 листопада 2021 року, під головуванням судді Ротар М.М. в приміщені цього ж суду о 14 год. 10 хв., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі – ПАТ КБ «Надра») звернулось до суду із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі – ВАТ КБ «Надра»), правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», і ОСОБА_1 укладено договір «Автопакет» №130/П/66/2007-840, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 29 267 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.15% річних, на строк до 24 жовтня 2014 року.
Взятий на себе обов`язок банк виконав належним чином, в той час, як позичальник ОСОБА_1 належним чином своїх договірних зобов`язань не дотримав, у зв`язку із чим станом на 12 січня 2015 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 56 183.78 доларів США та 219 848 грн. 36 коп. неустойки.
Посилаючись на викладені обставини, ПАТ КБ «Надра» просило стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за договором  №130/П/66/2007-840 від 24 жовтня 2007 року в розмірі 56 183.78 доларів США та 219 848 грн. 36 коп., а також судові витрати в розмірі 3 654 грн.
Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 квітня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» задоволено в повному обсязі, ухвалено про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором та судових витрат.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 січня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 квітня 2015 року скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному позовному проваджені.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 березня 2021 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року, замінено позивача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» (далі – ТОВ ФК «ІНВЕСТ ХАУС»).
28 липня 2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» ( далі – ТОВ «ФК Форт») надійшла заява, в якій воно просило залучити його до участі у справі в якості правонаступника позивача ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС».
В обґрунтування заяви зазначено, що 05 листопада 2020 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» та ТОВ «ФК Форт» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» відступив на користь ТОВ «ФК Форт» своє право вимоги за кредитним договором №130/П/66/2007-840 від 24 жовтня 2007 року.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 листопада 2021 року заяву ТОВ «ФК Форт» задоволено.
Замінено позивача ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт» у вказаній справі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення міськрайонним судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені заяви ТОВ «ФК Форт».
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції здійснено безпідставні висновки щодо підписання заяви про заміну позивача його правонаступником повноважною особою.
Крім того, відповідач вважає що надана до суду копія договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав від 05 листопада 2020 року є недостовірним доказом, оскільки ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 березня 2021 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року, тобто після дати укладення цього договору, судами встановлено право вимоги ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» за спірним кредитним договором.
Згідно ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.
Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
З копій матеріалів справи убачається, що у лютому 2015 року ПАТ КБ «Надра» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього на користь банку заборгованість за договором «Автопакет» №130/П/66/2007-840 від 24 жовтня 2007 року в загальному розмірі 56 183.78 доларів США та 219 848 грн. 36 коп. неустойки, а також судових витрат у справі в розмірі 3 654 грн.
Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 квітня 2015 року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено в повному обсязі.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 січня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 квітня 2015 року скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному позовному проваджені.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 березня 2021 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року, замінено позивача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника – ТОВ ФК «ІНВЕСТ ХАУС».
28 липня 2021 року від ТОВ «ФК Форт» надійшла заява, в якій товариство просило залучити його до участі у справі в якості правонаступника позивача ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС».
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 вересня 2021 року задоволено частково заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про витребування у ТОВ «ФК Форт» оригіналу договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав. Витребувано у ТОВ «ФК Форт» належним чином засвідчені копії договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав від 05 листопада 2020 року з додатками, який укладений між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» та ТОВ «ФК Форт».
На виконання вимог вказаної ухвали у жовтні 2021 року ТОВ «ФК Форт» надало до суду першої інстанції належним чином завірену копію договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав від 05 листопада 2020 року з додатками, який укладений між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» та ТОВ «ФК Форт».
За умовами вказаного договору первісний кредитор ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» відступив на користь нового кредитора ТОВ «ФК Форт» за кредитними договорами зазначеними у додатках до цього договору.
Згідно додатку №1 до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав від 05 листопада 2020 року до ТОВ «ФК Форт» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором «Автопакет» №130/П/66/2007-840 від 24 жовтня 2007 року.
Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Таким чином, процесуальне правонаступництво - це заміна сторін або третіх осіб (правопопередників) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям з процесу суб`єкта спірного правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.
Тобто матеріальне правонаступництво (універсальне або сингулярне) має бути тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. Отже, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.
Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.515 ЦК України заміна кредитора не допускається лише у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.
Як передбачено ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За такого, враховуючи, що після відкриття провадження та станом на дату розгляду заяви ТОВ «ФК Форт» про заміну позивача у справі, право вимоги до ОСОБА_1 за договором «Автопакет» №130/П/66/2007-840 від 24 жовтня 2007 року перейшло до ТОВ «ФК Форт», міськрайонним судом обґрунтовано замінено позивача на його правонаступника у даній цивільній справі.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять документа, який підтверджує повноваження Семченкової Н.С., яка підписала заяву про вступ правонаступника від імені ТОВ «ФК Форт», діяти від імені вказаного товариства, спростовуються матеріалами справи.
Так, згідно копій матеріалів справи, які надані судом першої інстанції до апеляційного суду, в матеріалах справи наявна довіреність від 17 березня 2021 року, якою ТОВ «ФК Форт», в особі директора Наваренка В.Г., уповноважило ОСОБА_3 здійснювати всі необхідні дії, пов`язані з представництвом та захистом інтересів товариства, зокрема, і в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги про ненадання заявником належних та допустимих доказів на підтвердження переходу від ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС»  до ТОВ «ФК Форт» права вимоги до відповідача не заслуговують на увагу, оскільки аналіз зазначеного положення договору свідчить, що права вимоги за кредитами переходять до нового кредитору в день підписання цього договору. 
Отже, установивши, що ТОВ «ФК Форт» надало суду копію нотаріально посвідченого договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав від 05 листопада 2020 року, укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» та ТОВ «ФК Форт», міськрайонний суд обґрунтовано виходив про наявність у ТОВ «ФК Форт» права вимоги до ОСОБА_1 за договором «Автопакет» №130/П/66/2007-840 від 24 жовтня 2007 року. 
Заперечуючи проти процесуального правонаступництва ОСОБА_1 фактично не погоджується з самим договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав від 05 листопада 2020 року, який укладений між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» та ТОВ «ФК Форт», але такий договір не є предметом розгляду у даній справі. 
За такого, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ЦПК України, є необґрунтованими.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367,374,375,381,382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 листопада 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                        Т.В. Серебрякова 

Судді:                                                                П.П. Лисенко

                                                               Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення
складено 16 грудня 2021 року