УХВАЛА
09 грудня2021 року
м. Київ
справа № 219/3373/19
провадження № 51-5716 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 серпня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року, 
встановив:
Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 серпня 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України (далі–КК) та призначено йому покарання у виді арешту строком на 4 місяці.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений, не погоджуючись із судовими рішеннями, постановленими стосовно нього, порушує питання про їх перегляд.
Перевіривши касаційну скаргу на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху та встановити п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з наступних міркувань.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 427 КПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями частини 1 статті 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК). 
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судом при винесенні судового рішення, навести конкретні аргументи, обґрунтувавши їх.
Відповідно до статті 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не є підставою для перегляду судових рішень в касаційному порядку. При розгляді касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.
При цьому, засуджений не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, відмінну від оцінки наданої судом, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, що є підставами для зміни чи скасування вироку судом апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК не є предметом касаційного розгляду.
Крім цього, у поданій касаційній скарзі засудженого не зазначено, які саме істотні порушення кримінального процесуального закону було допущено при розгляді даного кримінального провадження, які можуть бути предметом касаційного розгляду.
Більше того, засуджений не обґрунтовує незаконності ухвали апеляційного суду з урахуванням статті 419 КПК та не зазначає, які саме доводи його апеляційної скарги залишилися поза увагою суду.
Окрім того, скарга засудженого ОСОБА_4 містить суперечності, оскільки засуджений одночасно зазначає, що злочин не вчиняв, при цьому у подальшому за змістом скарги вказує на суворість призначеного йому покарання.
Вищенаведені недоліки касаційної скарги перешкоджають Суду вирішити питання про відкриття провадження.
Відповідно до частини 1 статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали собою, яка подала касаційну скаргу.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 серпня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала Суду остаточна й оскарженню не підлягає.
Судді: 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3