Ухвала                                      
22 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 757/55158/20-ц 
провадження № 61-18314ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., 
розглянув питання про надання доручення іноземному суду щодо вручення документів у справі за клопотанням стягувача Головного управління Міністерства фінансів Республіки Білорусь у м. Мінську про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Мінської області від 18 вересня 2019 року про стягнення державного мита з акціонерного товариства «Українська залізнична дорога», за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 
2021 року,
ВСТАНОВИВ:
11 грудня 2020 року Головне управління Міністерства фінансів Республіки Білорусь у м. Мінську звернулося до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Мінської області від 18 вересня 2019 року по справі 
№ 84-13/2019 про стягнення державного мита з акціонерного товариства «Українська залізнична дорога».
 
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду 
від 30 вересня 2021 року, клопотання стягувача Головного управління Міністерства фінансів Республіки Білорусь у м. Мінську про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Мінської області від 18 вересня 2019 року про стягнення державного мита з акціонерного товариства «Українська залізнична дорога» задоволено.
Стягнуто з акціонерного товариства «Українська залізнична дорога» судовий збір у дохід республіканського бюджету Республіки Білорусь 
у розмірі 5 084,12 білоруських рублів.
 
08 листопада 2021 року акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року (надійшла до суду 11 вересня 2021 року), в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні вимог у повному обсязі. Також просило направити справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду. 
Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2021 року клопотання АТ «Українська залізниця» про поновлення строку подачі касаційної скарги задоволено, відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи з Печерського районного суду міста Києва.
Відповідно до частини другої статті 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
 
Стаття 4 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, ратифікованої Законом України 
від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР з відповідним застереженнями, встановлено, що установи юстиції Договірних Сторін надають правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах відповідно до положень цієї Конвенції. Установи юстиції надають правову допомогу й іншим установам по справах, зазначеним у пункті 1 цієї статті.
 
Згідно статті 496 ЦПК України, іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними 
і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
 
Частиною першою статті 498 ЦПК України, яка кореспондується із положеннями частини першої статті 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися 
з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
 
Відповідно до пункту 2.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, у разі, якщо при розгляді цивільної справи у суду України виникне необхідність 
у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном. Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.
 
З метою створення відповідних засобів, для того, щоб судові або не судові документи, які підлягають врученню за кордоном, були доведені до відома їх одержувачів у належний строк, піклуючись про поліпшення організації правової взаємодопомоги, шляхом спрощення та прискорення процедури, державами-учасницями підписали 22 січня 1993 року у м. Мінську Конвенцію про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини 
у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10 листопада 1994 року 
№ 240/94-ВР.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави до надходження відповіді від компетентного суду Республіки Білорусь, згідно пункту 12 частини першої статті 253 ЦПК України.
 
Оскільки виникла необхідність у врученні судових документів стягувачу, який знаходиться на території Республіки Білорусь, Верховний Суд звертається до компетентного органу Республіки Білорусь з судовим дорученням про вручення таких документів на підставі Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, 1993 року.
 
Статтею 4 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах визначено, що установи юстиції Договірних Сторін надають правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах відповідно до положень цієї Конвенції.
 
Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає за необхідне звернутись до компетентного суду Республіки Білорусь із судовим дорученням про вручення судових документів стягувачу - Інспекції Міністерства податків та зборів Республіки Білорусь по Мінській області, проведення певних процесуальних дій, та зупиняє провадження у справі до виконання судового доручення.
 
Керуючись статтями 12, 13,  53, 258-260, 354, 498, 499 ЦПК України, Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року (м. Мінськ), Верховний Суд,
 
УХВАЛИВ:
 
Доручити компетентному суду Республіки Білорусь виконати судове доручення шляхом вручення судових документів стягувачу - Інспекції Міністерства податків та зборів Республіки Білорусь по Мінській області (місцезнаходження: Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Сурганова, 28) та провести певні процесуальні дії, а саме:
- вручити копію касаційної скарги з додатками, ухвалу про відкриття провадження у справі;
- надати стягувачу - представнику Інспекції Міністерства податків та зборів Республіки Білорусь по Мінській області можливість надати письмовий відзив на касаційну скаргу.
 
Після виконання доручення зібрані матеріали направити на адресу Верховного Суду (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28).
 
Провадження у справі зупинити до отримання відповіді на судове доручення.
 
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http:// supreme.court.gov.ua /.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Г. В. Коломієць
       Б. І. Гулько
       Д. Д. Луспеник