Ухвала
7 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 202/29556/13
провадження № 61-12349ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Труба Клавдія Борисівна, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
2 серпня 2021 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Труба К. Б., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року. 
Ухвалою Верховного Суду від 6 серпня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року у цій справі; відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру; касаційну скаргу залишено без руху і надано заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків. 
Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено. 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу 
(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року заявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц, у постановах Верховного Суду від29 травня 2019 року у справі № 539/1582/16-ц, від17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від25 липня 2018 року у справі № 522/31199/13-ц 
(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, підставою касаційного оскарження судового рішення заявник визначає те, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, необґрунтовано відхилив клопотання про застосування строку позовної давності. Також вказує, що в ухваленні судового рішення брали участь судді, яким було заявлено відвід (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження.
Матеріали цивільної справи № 202/29556/13 витребувані з Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ухвалою Верховного Суду від 6 серпня 2021 року, тому не витребовуються.
Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваного судового рішення,касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на наступне.
Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами. 
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк (далі - АТ КБ) «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2015 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково. 
Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 182 472 доларів США, що еквівалентно 1 457 951,28 грн, та 14 508,61 грн у відшкодування заборгованості за кредитним договором.
У іншій частині позову відмовлено.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 4 105,67 грн у відшкодування судового збору. 
Касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання заявника, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року щодо стягнення з неї на користь АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у відшкодування заборгованості та судового збору. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Труба Клавдія Борисівна, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року. 
Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.
Відмовити у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                        С. О. Карпенко 
В. М. Ігнатенко 
В. А. Стрільчук