П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/14013/20	
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
                                     Скрипченка В.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року по справі №420/14013/20 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, 

В С Т А Н О В И Л А :

22 жовтня 2020 року ТОВ «БЕЛОГВІ» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки в Одеській області, в якому, з урахуванням заяви від 26.10.2020, просило суд визнати протиправними та скасувати постанови управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу, складених відносно ТОВ «БЕЛОГВІ», а саме:
- від 27.04.2020 №196525 про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн;
- від 27.04.2020 №196524 про накладення штрафу у розмірі 8500,00 грн;
- від 25.05.2020 №206410 про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн;
- від 25.05.2020 №206415 про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн;
- від 25.05.2020 №206414 про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн;
- від 25.05.2020 №206413 про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн;
- від 25.05.2020 №206412 про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн;
- від 25.05.2020 №206411 про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 роз`єднано позовні вимоги ТОВ «БЕЛОГВІ» в самостійні провадження та в провадженні адміністративної справи №420/14013/20 залишено позовну вимогу про визнання протиправною та скасування прийнятої управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25.05.2020 № 206413, якою на позивача накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 1 700, 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «БЕЛОГВІ» вказувало на протиправність спірної постанови, оскільки позивач не здійснював перевезення в якості перевізника. Договір надання послуг техніки №0201/20 від 02.01.2020 та надана ТТН підтверджують, що замовником, перевізником та вантажоотримувачем виступало ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ». Відповідачем невірно визначено суб`єктний склад правопорушення, що свідчить про відсутність  у діях позивача об`єктивної сторони складу господарського правопорушення та як наслідок підстав для застосування до нього штрафу в сумі 1700,00 грн. Наявність у водія, який здійснював перевезення вантажу на такому транспортному засобі в межах одного суб`єкта господарювання, протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, роздруківки з нього, тощо, не є обов`язковою.
Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи про необґрунтованість позовних вимог, оскільки його дії щодо проведення перевірки, в ході якої виявлено допущені позивачем порушення, а також дії щодо розгляду справи про дані порушення та винесення оскаржуваних постанов, вчинено у відповідності до приписів чинного законодавства України.
Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій наводив доводи щодо необґрунтованості останнього.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року у задоволенні позовної заяви ТОВ «БЕЛОГВІ» відмовлено у повному обсязі. 
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Апелянт на спростування висновків суду першої інстанції, посилається на доводи, що зазначені в позовній заяві. Крім того зазначає, що судом першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення надано невірну оцінку договору про надання послуг техніки № 0201/20 від 02.01.2020. Скаржник не погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що ТОВ «БЕЛОГВІ» не надано жодних документів, передбачених договором, на підтвердження фактичного його виконання. За змістом  ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт несуть автомобільні перевізники, а не власники транспортних засобів, які на законних підставах надали у користування належний їм на праві приватної власності транспортний засіб. З матеріалів справи вбачається, що позивач не є автомобільним перевізником у розумінні  Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно, не є суб`єктом відповідальності за цим Законом. Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що поняття «дорожньо-будівельна техніка», яке використане у договорі надання послуг техніки №0201/20 від 02.01.2020 за згодою сторін для узагальнення всієї техніки, що буде надаватися за вказаним Договором, та жодним чином не виключає можливість за цим договором надавати послуги самоскидами Ford Cargo.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
16.04.2020 посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Луганській області за місцем перевірки - автодорога Т 1306 (10 км) проведено перевірку транспортного засобу:
марка – FORD CARGO 4142D; 
номерний знак – НОМЕР_1 ; 
серія і номер свідоцтва про реєстрацію –    НОМЕР_2 ;
водій – ОСОБА_1 ;
документ, що посвідчує особу водія – п/в НОМЕР_3 від 16.06.2011 р., 
що належить – ТОВ «Белогві», адреса: м. Одеса, вул. Романа Кармена, 21.
За результатами проведеної перевірки складено акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №218195 від 16.04.2020.
Згідно з відомостями акту перевірки, співробітниками управління Укртрансбезпеки в Луганській області зафіксовано порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: 
наказу Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 - у водія транспортного засобу, який обладнаний тахографом, відсутня роздруківка цифрового тахографа або МТЗУ № 340, не оформлено індивідуальну контрольну книжку водія.
Зазначено, що відповідальність за вказані порушення передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.48 цього Закону, а саме: а саме: роздруківки цифрового тахографа або індивідуально контрольної книжки водія.
Вказаний акт перевірки підписано водієм транспортного засобу ОСОБА_1 без зазначення пояснень про причини порушень.
У зв`язку з місцезнаходженням власника транспортного засобу ТОВ «БЕЛОГВІ» в Одеській області, управлінням Укртрансбезпеки в Луганській області складений акт перевірки №218154 від 15.04.2020 направлено на розгляд до управління Укртрансбезпеки в Одеській області на підставі п.25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабміну України №1567 від 08.11.2006, відповідно до якого справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Після отримання акту перевірки управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області викликано ТОВ «БЕЛОГВІ» на 25.05.2020 для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт шляхом направлення 12.05.2020 відповідного запрошення засобами поштового зв`язку. У запрошенні зазначено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення буде розглянута без її участі.
25.05.2020 в.о. начальника управління Укртрансбезпеки в Одеській області О. Гончар за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ «БЕЛОГВІ» за актом перевірки №218195 від 16.04.2020, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №206413, якою постановлено стягнути з ТОВ «БЕЛОГВІ» адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 гривень.
Не погоджуючись з правомірністю постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25.05.2020   №206413 ТОВ «БЕЛОГВІ» оскаржило її в судовому порядку.
Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення та доказана правомірність оскаржуваної постанови, що свідчить про відсутність підстав для визнання її протиправною та скасування. Доводи позивача та надані ним докази наведеного не спростовують.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно з ч.2  ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень визначено  Законом України від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ "Про автомобільний транспорт"  (Закон України № 2344-ІІІ).
Статтею 5 Закону України №2344-ІІІ визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабміну України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до п.2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Згідно п.21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Матеріали справи підтверджують, що наявний в матеріалах справи акт №№218195 від 16.04.2020 відповідає формі згідно з додатком 3 Порядку № 1567.
Згідно з п.15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Згідно із абз 3 ч. 1  ст. 60 Закону України № 2344-ІІІ  за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями  39  та  48  цього  Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно  до  ст. 33 Закону України №2344-ІІІ автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно  до  законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
Матеріали справи підтверджують, що основоположним доводом ТОВ «БЕЛОГВІ» є те, що воно не було перевізником та не користувалося транспортним засобом в момент його зупинення уповноваженими особами, а тому не є суб`єктом відповідальності в цій справі.
В розумінні ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на договір про надання послуг техніки №0201/20 від 02.01.2020, укладений між ТОВ «БЕЛОГВІ» та ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» (на підставі якого позивачем надано ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» послуги дорожньо-будівельної техніки без екіпажу), а також складену ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» товарно-транспортну накладну   №367 від 16.04.2020.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що договір про надання послуг техніки №0201/20 від 02.01.2020 не може слугувати належним доказом використання транспортного засобу марки Ford Cargo, номерний знак – НОМЕР_1 товариством «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ», оскільки предметом цього договору є надання послуг дорожньо-будівельної техніки, проте умовами договору не передбачено, яка саме дорожньо-будівельна техніка є предметом цього договору.
В матеріалах справи відсутні докази, що транспортний засіб Ford Cargo, номерний знак – НОМЕР_1 , надано його власником - ТОВ «БЕЛОГВІ» до ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» та й ще на виконання умов договору про надання послуг техніки №0201/20 від 02.01.2020.
При цьому, судом першої інстанції правомірно не взято до уваги додаткову угоду №1 від 03.06.2020 до договору надання послуг техніки №0201/20 від 02.01.2020, на підставі якої викладено п.1.1. договору в новій редакції (щодо надання не тільки дорожньо-будівельної, а і транспортної техніки), з тих підстав, що додаткову угоду укладено вже після виявлення правопорушення та прийняття оскарженої постанови. 
Зазначене дає колегії суддів підстави для висновку, що умови договору №0201/20 від 02.01.2020 станом на дату виявлення правопорушення та на дату прийняття оскарженої постанови діяли у попередній редакції та були незмінні.
Колегія суддів не приймає до уваги надані ТОВ «БЕЛОГВІ» до апеляційної скарги додаткові докази на підтвердження виконання договору надання послуг техніки №0201/20 від 02.01.2020, а саме: акти надання послуг №241 від 31.03.2020 та №400 від 30.04.2020, наказ ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» №1501/20 від 15.01.2020 про закріплення відповідального з експлуатації автомобіля, оскільки зазначені докази не були предметом дослідження в суді першої інстанції. 
Наведені позивачем аргументи щодо їх ненадання суду першої інстанції колегія суддів вважає недоречними, оскільки доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В даному випадку ТОВ «БЕЛОГВІ» заперечує той факт, що воно у спірних правовідносинах виступало в якості авто перевізника, проте тільки в апеляційній інстанції надає доказ про закріплення водія ОСОБА_1 відповідальним з експлуатації ТЗ Ford Cargo, номерний знак – НОМЕР_1 з 15.01.2020, що вбачається з наказу ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» №1501/20 від 15.01.2020. 
За таких умов, у колегії суддів є сумніви щодо його достовірності та належності, так як цей наказ не надано, ані посадовим особами Управління Укртрансбезпеки в Луганській області під час проведення перевірки транспортного засобу, ані до управління Укртрансбезпеки в Одеській області при розгляді справи про застосування адміністративно-господарських санкцій, ані під час розгляду спору судом першої інстанції.
Що ж до посилань позивача на товарно-транспорту накладну №367 від 16.04.2020, складену ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ», колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997р. №363 (далі – Правила № 363) товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля є основними документами на перевезення вантажів.
Пунктом 11.1. Правил №363 встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
Дослідивши наявну в матеріалах справи товарно-транспортну накладну №367 від 16.04.2020, колегія суддів встановила, що в ній відсутня інформація про найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника, натомість міститься інформація про автопідприємство, яким зазначено ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ».
При цьому, при оформленні товарно-транспортної накладної без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до Правил №363, найменування Перевізника, Замовника, Вантажовідправника, Вантажоодержувача є самостійною (окремою) інформацією, яка має бути у наявності у такій товарно-транспортній накладній.
Отже, вбачається невідповідність наданої позивачем товарно-транспортної накладної №367 від 16.04.2020 вимогам п.11.1. Правил №363, оскільки в ній відсутня інформація про перевізника, відповідального за перевезення вантажів автомобільним транспортним засобом, що виключає можливість ідентифікувати цю особу.
Більше того, як вбачається з акту перевірки №218195 від 16.04.2020, на підставі якого прийнято спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, у графі «пояснення водія про причини порушень» відсутні зауваження водія ОСОБА_1 щодо зафіксованих вказаним актом порушень. 
ОСОБА_1  не надавав інспекторам управління Укртрансбезпеки в Луганській області інформацію про перевізника вантажу. 
На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що перевезення вантажу здійснювалося транспортним засобом, власником якого є ТОВ «БЕЛОГВІ», який в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» є автомобільним перевізником. Відповідачем вірно визначено позивача як суб`єкта відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до положень ст. 48  Закону України №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Так, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є, зокрема: 
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; 
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Аналіз положень статті 48 Закону України №2344-ІІІ дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів  не  встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.
Відповідно до п. 1.3. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 №340  його вимоги поширюються  на  автомобільних перевізників  та  водіїв,  які  здійснюють  внутрішні  перевезення пасажирів чи/та   вантажів   колісними   транспортними    засобами (далі - ТЗ).
Відповідно до п. 6.1 Положення №340 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Загальновідома інформація підтверджує факт того, що споряджена маса автомобіля FORD CARGO 4142D, становить 11,5 т, а отже він має бути обладнаний діючим та повіреним тахографом, що позивачем не заперечується, оскільки його доводи в цілому зводилися лише до спростованого в ході розгляду даної справи факту, що він не є перевізником в спірних правовідносинах. 
З урахуванням зазначеного виникають підстави щодо застосування Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010.
Відповідно до п. 1.4  Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Пунктом 3.3  Інструкції № 385  визначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зокрема: 
у разі використання цифрового тахографа  використовує особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; 
має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Під час перевірки у водія ОСОБА_1 була відсутня роздруківка даних роботи тахографа, яка відповідно до ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.3.3. Інструкції № 385, повинна знаходитись у водія і повинна надаватись для перевірки.
Враховуючи вищевикладене в цілому, дії управління Укртрансбезпеки в Одеській області щодо винесення оскаржуваної постанови відповідають вимогам чинного законодавства України та здійснені у порядку, спосіб та в межах наданих повноважень.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 15 грудня 2020 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328 КАС України, колегія суддів 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ»  – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року -залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          В.О.Скрипченко