ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" листопада 2021 р.                                                       Справа №914/3327/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого - судді                                                            Кравчук Н.М.
суддів                                                                                Плотніцький Б.Д.
                                                                                          Марко Р.І.
секретар судового засідання Процевич Р.Б.
розглянувши          апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Ювента” б/н від 19.08.2021 (вх. № ЗАГС 01-05/2951/21 від 31.08.2021)
на рішення                     Господарського суду Львівської області від 08.06.2021 (суддя Гоменюк З.П., повний текст рішення складено 01.07.2021)
справі                     № 914/3327/20
за позовом:                    Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м Львів
до відповідача:           Товариства з обмеженою відповідальністю “Ювента” (надалі ТзОВ “Ювента”), м Львів
про                              стягнення 444546,36 грн

за участю учасників справи:
від позивача: Пучак І.А. – представник 
від відповідача: Шпунт М.Б. – адвокат (ордер серії ВС №41092912 від 19.08.2021)

ВСТАНОВИВ:
          Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до “Ювента” про стягнення 444 546,36 грн.
          Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.06.2021 у справі № 914/3327/20 позов задоволено. Стягнуто з ТзОВ “Ювента” на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 444 546,36 грн заборгованості та 6 668,19 грн судового збору.
          Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ТзОВ “Ювента” в порушення умов договору оренди, неналежним чином виконувало взяте на себе зобов`язання щодо сплати орендної плати, в зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради підлягають до задоволення.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТзОВ “Ювента” оскаржило його в апеляційному порядку.
          В апеляційній скарзі скаржник покликається на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.10.2018 у справі № 914/1132/18, яке набрало законної сили, встановлено та захищено право ТзОВ «Ювента» на застосування розміру орендної плати, визначеного на час укладення договору оренди та яка складає 1 336,89 грн без ПДВ за перший місяць оренди про що зобов`язано УКВ ЛМР внести відповідні зміни до договору оренди. Вказаним рішенням визначено (змінено) розмір орендної плати з моменту укладення договору оренди, з першого місяця оренди у розмірі 1 336,89 грн без ПДВ - тобто з грудня 2017. Натомість, суд першої інстанції не взяв вищенаведене до уваги та безпідставно стягнув з відповідача  444 546,36 грн суми боргу, виходячи із розміру місячної орендної плати без ПДВ за перший місяць - 16 042,70 грн. На підставі наведеного, відповідач просить суд рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
          Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2021 справу №914/3327/20 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. – головуючий суддя, судді: Марко Р.І. та Плотніцький Б.Д.
          Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ “Ювента” на рішення Господарського суду Львівської області від 08.06.2021 у справі № 914/3327/20, розгляд справи призначено на 09.11.2021. 
          Представник ТзОВ “Ювента” в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю.
          Представник Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх.№ ЗАГС 01-04/7509/21 від 28.10.2021), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак, просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
          Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Вивчивши апеляційну скаргу, встановивши обставини справи, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.
29.12.2017 між Управлінням комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець) та ТзОВ “Ювента” (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ф-10859-17.
Відповідно до п. 1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (приміщення) загальною площею 173,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. І. Нечуя-Левицького, 4, та перебуває на балансі ЛКП "Цитадель-Центр" для видавництва та розповсюдження української книжки та благодійної волонтерської діяльності.
Пунктом 3.2 договору передбачено, що при  передачі об`єкта оренди складається акт приймання-передачі, який підписують обидві сторони.
Згідно з п. 3.3 договору у зв`язку з фактичним використанням орендарем об`єкта оренди за попереднім договором, об`єкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання даного договору.
Договір укладено на термін до 28.12.2020 року (п. 4.1. Договору).
Відповідно до п.4.2. перебіг терміну дії договору оренди та настання обов`язку орендаря щодо внесення орендної плати починається з дати підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди.
Згідно з п. 5.1. договору (на момент укладення договору) розмір орендної плати визначається відповідно до чинної на час укладення цього договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 07.06.2007 за № 897 (із змінами та доповненнями) і складає: 1589960,00 х 0,12 / 12 х 1,009 = 16042,70 грн. (шістнадцять тисяч сорок дві гривні 70 копійок) без ПДВ за перший місяць оренди і підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік). 
Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.10.2018 у справі № 914/1132/18 зобов`язано Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради змінити розмір орендної плати у договорі оренди нерухомого майна № Ф-10859-17 від 29.12.2017 шляхом застосування орендної ставки для визначення орендної плати в розмірі 1% від вартості орендованого майна, замість зазначених у договорі 12%, та внести зміни в п. 5.1 договору оренди нерухомого майна № Ф-10859-17 від 29.12.2017, який викласти в наступній редакції: "Розмір орендної плати за об`єкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення цього Договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою міської ради від 07.06.2007 № 897  (із змінами та доповненнями) і складає: 1589960,00 х 0,01 /12 х 1,009 = 1336,89 грн. без ПДВ за перший місяць оренди".
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 рішення Господарського суду Львівської області від 04.10.2018 у справі № 914/1132/18 було залишено без змін.
Рішення Господарського суду Львівської області від 04.10.2018 у справі № 914/1132/18 набрало законної сили 02.10.2019.
28.12.2019 на виконання вказаного рішення суду між Управлінням комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та ТзОВ “Ювента” було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ф-10859-17, якою встановлено, що розмір орендної плати становить 1533,18 без ПДВ за перший місяць. Інші пункти договору залишились без змін (а.с.10-11).
Пунктом 5.2. договору визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається коригуванням орендної плати за попередній місяць щодо індексу інфляції за попередній місяць.
Орендар сплачує орендну плату не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць через перерахування коштів на рахунок орендодавця (п.5.6).
Пунктом 5.11. договору передбачено, що до орендної плата не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат та плата за користування земельною ділянкою.
Відповідно до п. 7.1.2. Договору орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором оренди виконував не в повному обсязі.
Відповідно до довідки № 4-2302-8904 від 29.10.2020 заборгованість ТзОВ “Ювента” перед Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради за період з 01.12.2017 по квітень 2020 року становить 444 546,36 грн.
Вищевказані обставини стали підставою для звернення Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради  до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з ТзОВ “Ювента” 444 546,36 грн заборгованості по орендній платі.
При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.
Відповідно до ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.
Як убачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №Ф-10859-17 від 29.12.2017, який за своїм змістом та правовою природою є договором оренди комунального майна.
За змістом положень ст.ст.  626,  627,  628 Цивільного кодексу України  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.283 ГК України  за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
В силу ч.6 ст.283 ГКУкраїни  до відносин оренди застосовуються відповідні положення  ЦК України  з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1  статті 759 ЦК України  передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Організаційні та майнові відносини, що виникають у зв`язку з орендою державного та комунального майна, врегульовано  Законом України "Про оренду державного та комунального майна" №2269-XII від 10.04.1992, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин (далі  Закон України "Про оренду державного та комунального майна").
Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності (частина 1 статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").
Згідно з ч. 1,5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
У відповідності до ч. 1 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.
Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.
Як зазначалося вище, згідно з п. 5.1. договору (на момент укладення договору) розмір орендної плати складає: 1589960,00 х 0,12 / 12 х 1,009 = 16042,70 грн. без ПДВ за перший місяць оренди і підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік).
Згідно з ч.1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Частинами першою, другою  статті 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати також може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об`єкту оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.10.2018 у справі № 914/1132/18 залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 зобов`язано Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради змінити розмір орендної плати у договорі оренди нерухомого майна № Ф-10859-17 від 29.12.2017 шляхом застосування орендної ставки для визначення орендної плати в розмірі 1% від вартості орендованого майна, замість зазначених у договорі 12%, та внести відповідні зміни в п. 5.1 договору оренди. Таким чином, розмір орендної плати  повинен складати: 1589960,00 х 0,01 /12 х 1,009 = 1336,89 грн без ПДВ за перший місяць оренди.
В силу ч.4 ст.75 ГПК України  обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, у даному спорі не підлягають доведенню встановлені рішенням Господарського суду Львівської області від 04.10.2018 у справі № 914/1132/18, яке набрало законної сили 02.10.2019, обставини стосовно розміру орендної плати, що підлягала сплаті позивачем, виходячи з орендної ставки 1%, що передбачена Методикою розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, а саме: 1336,89 грн. без ПДВ за перший місяць оренди.
Відповідно до ч.5 ст.188 ГК України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.
Приписами ч.3 ст.653 ЦК України встановлено, що у разі зміни або розірванні договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Орендна плата за оренду майна державної та комунальної власності є регульованою ціною і в разі законодавчої зміни її розміру чинним законодавством передбачено можливість внесення відповідних змін до умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. Отже, внесення постановою Кабінету Міністрів України змін до Методики розрахунку орендної плати (щодо розміру ставок орендної плати), на підставі якої відповідно до умов договору оренди здійснюється визначення розміру орендної плати за державне майно, є підставою для зміни розміру орендної плати та зміни умов договору оренди в цій частині (з урахуванням передбаченої умовами договору оренди можливості перегляду розміру орендної плати). При цьому, чинним законодавством, яке регулює відносини оренди майнових комплексів державних підприємств, не передбачено положень про зміну розміру орендної плати за користування орендованим майном саме з моменту прийняття законодавцем таких змін, а надається право стороні правовідносин в подальшому ініціювати внесення відповідних змін до договору. Отже, до моменту внесення змін до договору оренди, в тому числі за рішенням суду, орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату в розмірі, передбаченому чинним договором оренди. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.02.201. у справі №916/1578/15-г та від 27.01.2020 у справі №922/676/19.
З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що договір № Ф-10859-17 від 29.12.2017 вважається зміненим з 02.10.2019. Таким чином, до моменту внесення змін до договору оренди, орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату в розмірі, передбаченому чинним договором оренди.
Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України  та  ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до положень договору, відповідач як орендар зобов`язався перераховувати орендну плату не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць (п.5.6. договору).
При нарахуванні орендної плати позивачем враховано, що з дати укладання договору до моменту набрання рішенням Господарського суду Львівської області від 04.10.2018 у справі № 914/1132/18 законної сили, а саме до 02.10.2019 розмір місячної орендної плати без ПДВ за перший місяць становив 16042,70 грн (пункт 5.1 договору оренди нерухомого майна від 29.12.2017 № Ф-10859-17) з подальшою індексацію за відповідний період та сплатою ПДВ.
В матеріалах справи відсутні та відповідачем не надано суду доказів сплати заборгованості з орендної плати за договором оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 29.12.2017 № Ф-10859-17 за період з 01.12.2017 в сумі 444546,36 грн.
Таким чином, з огляду на всі фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з ТзОВ “Ювента” на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 444 546,36 грн заборгованості.
Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.
Інші доводи, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.
Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.
Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Оскільки апеляційна скарга до задоволення не підлягає, тому понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.
Керуючись, ст.ст. 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ :
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ ТзОВ “Ювента” залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Львівської області від 08.06.2021 у справі № 914/3327/20 залишити без змін.
3.          Судовий збір за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.
4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст.287-288 ГПК України.
5.          Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст складено 17.11.2021.

Головуючий суддя                                                            Н.М. Кравчук
судді                                                                                           Р.І. Марко
                                                                                                    Б.Д. Плотніцький