УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 676/543/17
Провадження № 22-ц/4820/1291/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Корніюк А.П. (суддя – доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.
секретар судового засідання Філіпчук О.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №676/543/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником ОСОБА_2 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2021 року (суддя Бондар О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про відшкодування шкоди.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

       Звертаючись до суду в лютому 2017 року  ОСОБА_1 просив стягнути із відповідачів в солідарному порядку моральну шкоду в розмірі 100000 грн та зазначав, що 13.06.2016 року в засобах масової інформації ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 надали завідомо неправдиву інформацію щодо вчинення ним та його дружиною злочинів, що є наклепом та завідомо неправдивим повідомленням про вчинення злочину, яке було опубліковано газетою «Вечірній Кам`янець» за участю ОСОБА_17 .
Позивач також вказував, що 17.04.2015 відповідачі в засіданні Дунаєвецького міськрайонного суду та в м. Кам`янець – Подільський спричинили ОСОБА_18 та ОСОБА_19 моральні образи, наносили їм удари, пошкодили майно і погрожували вбивством та знищенням іншого їхнього майна.
В березні 2015 року, як зазначає позивач, відповідачі в приміщенні Дунаєвецького райсуду та біля нього відносно ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вчинили напад з погрозами вбивства, побиттям і пошкодженням особистих речей.
Позивач посилається на те, що такими діями відповідачів завдано йому та його родичам моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, яких зазнав позивач у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів щодо нього, членів його сім`ї та близьких родичів, знищення майна, приниженням честі, гідності, ділової репутації позивача, погіршення відносин з оточуючими.
Збільшуючи розмір моральної шкоди, позивач подав в лютому 2021 року відповідну заяву та просив стягнути з відповідачів по 500000 грн солідарно завданої йому шкоди.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із цим рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що жодної відмітки щодо належного повідомлення про розгляд справи відповідачів у матеріалах справи немає, а отже суд, в порушення норм ЦПК України, розглянув справу у відсутність відповідачів, які не були повідомлені про день та час розгляду справи належним чином. Також апелянт вказує, що він і його представник не мали можливості надати будь-які пояснення по справі, оскільки на стадії відводів були видалені із подальшого розгляду справи шляхом відключення від відеоконференції, чим було порушено право позивача на захист, який є довічно ув`язненим та самостійно прибути на судовий розгляд не мав можливості. Апелянт зазначив, що при розгляді справи з 2017 року ні він, ні його представники, ні відповідачі пояснень не надавали, оскільки судовий розгляд справи належним чином не проводився.
Зважаючи на викладене, апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити. 
Відзив від учасників справи не надходив.
Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Апелянт ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 та відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належними чином.
ОСОБА_1 відмовився ставити свій підпис про отримання ухвали від 19.07.2021 та судової повістки, що підтверджується Актом, складеного працівниками ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» від 26.07.2021 (т.3 а.с.126-127).
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надіслала до суду копію листа Вінницького ЦНБВПД від 29.06.2021 стосовно заяви ОСОБА_1 щодо заборони адвокатом здійснювати представництво його інтересів в судах та приймати участь у розгляді будь-яких судових справах та в усіх інстанціях без його участі у судових засіданнях (т.3 а.с.138-141). 
Відповідачі про причини неявки суд не повідомили.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України). 
Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.
Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог, мотивуючи тим, що в позові не зазначено, ким з відповідачів та яку інформацію було поширено в засобах масової інформації, що газета «Вечірній Кам`янець» протягом 2016 року не здійснювала друкування та розповсюдження примірників газет, а ОСОБА_20 не працювала в цій газеті і, крім того, при подачі позову про спростування недостовірної інформації, що поширюється друкованим засобом, відповідачем повинен бути засіб масової інформації, а пред`явлення позову не до всіх відповідачів є підставою для відмови у позові. Щодо позовних вимог про спричинення позивачу та його родичам моральних страждань в зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів 16.03.2015 та 17.04.2015, приниження честі, гідності та ділової репутації позивача, то суд першої інстанції виходив з недоведеності протиправної поведінки відповідачів. 
Однак, судова колегія не погоджується із мотивами відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.
Так, частиною 4 статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Згідно частини 2 статті 270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право, в тому числі на повагу до гідності та честі.
Як слідує із змісту положень частини 1 статті 277, частини 3 статті 297 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню (стаття 280 ЦК України).
Відповідно до частини 1, пунктів 2, 4 частини 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
В силу частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судова колегія виходить з того, що аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що при вирішенні зазначеного спору саме на позивача покладається обов`язок довести факт поширення недостовірної інформації відповідачами, а також факт порушення його немайнового права. У свою чергу, відповідачі зобов`язані довести, що поширена ними інформація є достовірною.
В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.
При цьому на позивача покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідачів, заподіяння ними шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою завдавачів шкоди та негативними наслідками. А відповідачі мають довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.
Як слідує із змісту позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, ОСОБА_1 обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що поширення відповідачами через засоби масової інформації недостовірної інформації щодо нього та членів його сім`ї призвело до його душевних страждань. Але, позивачем не надано суду доказів про обставини та характер поширеної інформації, неправомірність дій відповідачів і негативні наслідки поширення такої інформації. 
Також, обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, яких ОСОБА_1 зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою відповідачів щодо нього самого, членів його сім`ї та близьких родичів, позивач не надав доказів факту неправомірності дій відповідачів 16.03.2015 та 17.04.2015, заподіяння ними шкоди, її розміру та наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою завдавачів шкоди та негативними наслідками. 
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України 2004 року, який був чинним на час звернення ОСОБА_1 з позовом до суду, сторони зобов`язані подати докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, – до початку розгляду справи по суті.
У випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов`язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводиться, – до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі (ч. 1 ст. 137 ЦПК України 2004 року).
Ухвалою від 08 лютого 2017 року суд першої інстанції відкрив провадження у цій справі та призначив її до судового розгляду на 16 лютого 2017 року, після чого судові засідання неодноразово відкладалися. Попереднє судове засідання не проводилося. 
Як слідує із матеріалів справи з 21 червня 2019 року Вінницький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги надає ОСОБА_1 професійну правничу допомогу у справі №676/543/17. За дорученням центру від 06 жовтня 2020 року №526 представництво інтересів ОСОБА_1 у суді здійснювала адвокат Казеко О.І. до 12.04.2021 та з 14.04.2021 здійснює представництво інтересів позивача ОСОБА_1 у суді адвокат Гайдамака С.В. на підставі доручення центру від 14 квітня 2021 року №255.
ОСОБА_1 не подав суду першої інстанції доказів на підтвердження своїх позовних вимог. А наявні в матеріалах справи постанова про закриття кримінального провадження від 27.06.2015 (т. 3 а.с. 81-82), Висновок №2658 по матеріалах перевірки по зверненню ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_14 та ОСОБА_21 в приміщенні Дунаєвецького райсуду вчинили напад на ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на 10 аркушах не підтверджують підстави позовні вимоги. 
Разом з тим, заява позивача та його представника ОСОБА_22 про забезпечення позову від 15.02.2021, що в порушення вимог ст. 118 ЦПК України не була розглянута судом першої інстанції, в силу положень процесуального закону не може бути розглянута судом апеляційної інстанції, а з клопотаннями про витребування доказів позивач та його представник до суду апеляційної інстанції не зверталися. 
З огляду на вищенаведене, судова колегія вважає, що ОСОБА_1 не довів склад цивільного правопорушення, що є юридичною підставою відповідальності відповідачів перед ним за завдані збитки.
       І доводи апеляційної скарги не спростовують зазначеного висновку суду. 
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині розгляду справи за неналежного повідомлення відповідачів, судова колегія вважає їх такими, що заслуговують на увагу, входячи з наступного.
Так, відповідно до частини 2 статті 211 ЦПК України учасники справи повідомляються про місце, дату і час судового засідання судом.
А порядок повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду судового засідання визначений положеннями ст.ст. 128-130 ЦПК України, в силу яких судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. 
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують належне повідомлення відповідачів про судове засідання у цій справі, що призначено на 20.05.2021.
За таких обставин суд першої інстанції в порушення вимог ст. 223 ЦПК України не відклав розгляд справи, а розглянув її по суті заявлених позовних вимог, однак це процесуальне порушення не вплинуло на правильність вирішення справи.
Аргументи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено права позивача та його представника на ознайомлення із матеріалами справи є такими, що не заслуговують на увагу.
       Так, відповідно до частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.
Як вбачається із матеріалів справи (т.3 а.с.59, 66) на заяву захисника в інтересах засудженого  ОСОБА_1  адвоката Гайдамаки С.В. судом першої інстанції було направлено копії матеріалів по справі №676/543/17. Разом з тим, відсутні докази того, що заявнику відправлено копії матеріалів справи лише по а.с. 245 т. 2 і відсутні дані про те, що ОСОБА_1  або його представник були обмежені судом в ознайомленні з матеріалами справи.  
Посилання апелянта на те, що ні позивач, ні його представник не мали можливості надати будь – які пояснення по справі, оскільки на стадії відводів були видалені із подальшого розгляду справи, що порушило право на захист позивача, який є довічно ув`язненим та самостійно прибути на судовий розгляд не має можливості, судова колегія оцінює критично, виходячи з наступного.
Встановлено, що з часу відкриття провадження у цій справі позивач брав участь в судових засіданнях, що неодноразово відкладалися і з 21.06.2019 отримує професійну правничу допомогу. 
       Частиною 1 статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1 статті 44 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. 
Ухвалою від 13 травня 2021 року суд першої інстанції призначив розгляд справи №676/543/17 в судове засідання на 20 травня 2021 року о 9 год 30 хв в режимі відеоконференції, проведення якої за участю ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 було доручено Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)».
Протокол судового засідання від 20.05.2021 (т.3 а.с.89-93) свідчить про те, що судом було забезпечено безпосередню участь ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 у судовому засіданні в режимі відеоконференції, вони перебували на відеозв`язку, головуючий об 10.02 год відкрив судове засідання, оголосив явку сторін та заяви відповідачів, встановив особи позивача та його представника, оголосив склад суду і позивачем та його представником було заявлено чотири відводи головуючому судді через порушення процесуального законодавства: двічі з підстав не повідомлення позивача про день і час розгляду справи; з підстав порушення вимог ч. 2 ст. 40 ЦПК України (при визнанні відводу необґрунтованим не передано розгляд заяви про відвід іншому судді); наявністю відритого кримінального провадження відносно головуючого за заявою позивача та існування неприязних відносин між ними. Також позивачем та його представником було заявлено два відводи секретарю судового засідання з підстав наявності злочинного впливу на секретаря головуючим і позивач зазначив, що пояснень по цій справі давати не буде, оскільки пояснення даються лише працівнику поліції, яким не є головуючий у справі. 
І протокольною ухвалою, що постановлена 20.05.2021 об 11.50 год суд ухвалив видалити учасників судового засідання із зали судових засідань через зловживання ними процесуальними правами та продовження розгляду справи без відеозв`язку (т. 3 а.с. 92). 
А тому судова колегія вважає, що позивачу та його представнику було забезпечено усі права, що передбачені ч. 1 ст. 43 ЦПК України. 
З врахуванням вищенаведеного, апеляційний суд дійшов висновку про зміну оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відсутні, оскільки судом апеляційної інстанції змінено лише мотиви відмови у позові. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 – 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2021 року змінити у мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2021 року.

Судді                                                                А.П. Корніюк

                                                       І.В. П`єнта

                                                       О.І. Талалай