ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року                                   Справа №903/634/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючий суддя Дужич С.П.,
суддя Миханюк М.В., 
 суддя Коломис В.В. 

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О. 
за участю представників сторін:
позивача:  Кузін Є.В. (довіреність 7720-К-О від 03.09.21);
відповідача: не з`явився;
третьої особи: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінк Пром" на рішення Господарського суду Волинської області від 01 березня 2021 року, суддя Вороняк А.С., м. Луцьк, повний текст складено 11 березня 2021 року, у справі 
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"  
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінк Пром" 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "САТУРН-11"
про виселення з нежитлового приміщення
Судом роз`яснено представнику позивача права та обов`язки, передбачені ст. ст. 42, 46 ГПК України. Заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:
31 серпня 2020 року, АТ КБ "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до ТОВ "Лінк Пром" про виселення з нежитлового приміщення.
29 вересня 2021 року, ухвалою Господарського суду Волинської області ТОВ "САТУРН-11" було залучено до справи у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. (т.1 а.с.131-132)
01 березня 2021 року, рішенням Господарського суду Волинської області даний позов було задоволено та виселено відповідача з нежитлового приміщення по вул. Лісова, 2 в с. Старі Кошари Ковельського району Волинської області, загальною площею 112,3 м2, яке було передано товариству за Договором оренди (суборенди) №12/18 від 22 березня 2018 року.
ТОВ "Лінк Пром", у своїй апеляційній скарзі, просить рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки товариство використовує спірне приміщення згідно Договору оренди №12/18 від 22 березня 2018 року, укладеного між ТОВ "САТУРН-11" та ТОВ "ЛІНК ПРОМ", термін дії якого до 01 грудня 2022 року, що було узгоджено з банком.
Пунктом 9.1 Договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ встановлено строк його дії до 25 липня 2024 року, тому строк дії Договору оренди №12/18 від 22 березня 2018 року не перевищує строку дії Договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ, а тому товариство правомірно користується орендним майном за дійсною орендною угодою.
Крім того, апелянт зазначає, що починаючи з 01 квітня 2018 року ТОВ "ЛІНК ПРОМ" здійснює господарську діяльність із реалізації паливо-мастильних матеріалів на зазначеному об`єкті оренди, для чого прийнято на роботу 9 працівників. Плануючи свою діяльність товариство уклало ряд договорів на придбання нафтопродуктів, оплатило вартість та отримало довгострокові ліцензії на роздрібну торгівлю нафтопродуктами (термін дії до 01 липня 2024 року), дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію обладнання та устаткування підвищеної небезпеки (термін дії до 25 лютого 2024 року), а тому дії АТ КБ "ПРИВАТБАНК" по виселенню з нежитлового приміщення проводяться без врахування прав та інтересів ТОВ "ЛІНК ПРОМ" як орендаря спірного майна.
Безпідставним апелянт вважає посилання при поданні позову на Акт про передачу майна від 21 лютого 2020 року, складений приватним виконавцем, за яким  об`єкт лізингу вилучено у ТОВ "САТУРН-11" та повернуто (передано) у володіння власника - АТ КБ "ПРИВАТБАНК", оскільки такі виконувались без участі та без відома ТОВ "ЛІНК ПРОМ", в користуванні якого перебуває дане майно. Тому, є не зрозумілим яким чином відбувалося вилучення приватним виконавцем об`єкту лізингу у ТОВ "САТУРН-11", яке фактично перебувало в користуванні TOB "ЛІНК ПРОМ". Отже, фактично жодного вилучення та повернення майна не відбулося.. 
Судом першої інстанції не взято до уваги, що в якості обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на своє право на одностороннє розірвання договору лізингу, яке закріплено у п.5.1 Договору, та з огляду на це  припинення договору оренди, укладеного лізингоодержувачем - ТОВ "САТУРН-11", як орендодавцем, з ТОВ "ЛІНК ПРОМ", як орендарем.
АТ "КБ "Приватбанк", у своєму відзиві на апеляційну скаргу, вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм матеріального і процесуального права, оскільки Договір оренди між ТОВ "САТУРН-11" та ТОВ "ЛІНК ПРОМ" є договором піднайму (суборендою). Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму (в даному випадку договору фінансового лізингу - основного договору).
Договір суборенди (піднайму) є похідним від договору оренди (найму) і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору оренди (найму). У разі втрати чинності договором оренди припиняються права наймача на орендоване майно, зокрема право передання його в суборенду.
Договір оренди (суборенди) №12/18 від 22 березня 2018 року, що укладений лізингоодрежувачем в якості наймодавця з ТОВ "ЛІНК ПРОМ", є похідним від Договору лізингу та припинив свою дію одночасно з припиненням Договору лізингу, проте банк на сьогоднішній день позбавлений можливості отримувати будь-який економічний ефект від власного майна через його незаконне утримання ТОВ "ЛІНК ПРОМ".

30 квітня 2021 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду, зокрема, було відкрито апеляційне провадження за скаргою ТОВ "Лінк Пром" та призначено її розгляд на 26 травня 2021 року.
26 травня 2021 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було задоволено клопотання ТОВ "Лінк Пром" і зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/1151/21, з тих підстав, що вирішення спору та питання у даному провадженні між АТ КБ "ПриватБанк", ТОВ "Сатурн-11" та ТОВ "Лінк Пром" про виселення з нежитлових приміщень, є неможливим без вирішення спору між ТОВ "Лінк Пром" та АТ КБ "Приватбанк" і ТОВ "Сатурн-11" про визнання недійсним положень договорів лізингу та визнання права користування (оренди) майном, що є предметом розгляду у даній справі, та встановлення дійсних обставин спірних відносин, таких як - законність користування майном, що розглядається у Господарському суді міста Києва у справі №910/1151/21.
25 серпня 2021 року, ухвалою Верховного Суду було задоволено касаційну скаргу АТ КБ "Приватбанк", скасовано ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 травня 2021 року і передано справу №903/634/20 до Північно-західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду, оскільки апеляційний суд необґрунтовано зупинив апеляційний розгляд.
10 вересня і 06 жовтня 2021 року, після повернення матеріалів справи з Верховного Суду, ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду провадження у справі було поновлено, розгляд скарги призначено на 12 жовтня 2021 року в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
12 жовтня 2021 року, на адресу суду надійшло клопотання представника ТОВ "Лінк Пром", в якому останній просить визнати поважними причини неявки в судове засідання і відкласти розгляд справи на іншу дату.
У судовому засіданні представник позивача проти задоволення клопотання заперечив, вважає, що у суду достатньо прав на розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч.12  ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представники відповідача і третьої особи, за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог    ст. 269 ГПК України.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Крім того, суд зауважує, що учасники справи можуть подавати документи засобами поштового зв`язку, електронною поштою або через підсистему "Електронний суд".

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:
20 серпня 2016 року, між ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" (перейменоване в АТ "КБ "ПРИВАТБАНК"), як лізингодавцем, та ТОВ "САТУРН-11", як лізингоодержувачем, було укладено Договір фінансового лізингу №4С16069ЛИ, згідно умов якого лізингодавець передав лізингоодержувачу, крім іншого нерухоме майно за адресою: Волинська обл., Ковельський р-н, с. Старі Кошари, вул. Лісова, буд. 2, загальною площею 112,3 м2. (т.1 а.с.36-41)
За п.4.2 Договору лізингу, протягом усього терміну дії цього Договору лізингоодержувачу забороняється без згоди банку передавати майно у сублізинг, оренду, у позику, або будь-яким іншим способом третій стороні, передавати в заставу або відчужувати у будь-який спосіб.
У п.5.1. Договору лізингу, сторони погодили право АТ КБ "ПРИВАТБАНК", як лізингодавця, розірвати договір лізингу в односторонньому порядку, у разі якщо ТОВ "САТУРН- 11" неналежним чином виконує обов`язок зі сплати лізингових платежів.
Відповідно до пп.5.1.8 п.5.1 Договору лізингу, банк має право відмовитися від Договору і вимагати повернення майна, якщо лізингоодержувач не сплачує лізингові платежі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови банку від Договору, Договір вважається розірваним з дати зазначеної банком у повідомлені про відмову від Договору.
Відповідно до пп.8.2.3. п.8.2 Договору лізингу, цей договір підлягає розірванню в односторонньому порядку за ініціативою банка шляхом письмового повідомлення про це лізингоодержувача за 3 дні, у наступних випадках: у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу лізингоодержувачем, якщо прострочення сплати становить більше ніж 30 днів. Порушення строків сплати винагород за Договором.
Згідно п.8.3 Договору лізингу, у випадку розірвання цього Договору, майно повинне бути повернуте лізингоодержувачем у термін розірвання, по Акту прийому-передачі майна в тому стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу.
25 серпня 2016 року, за Актом прийому-передачі майна №1, лізингоодержувач прийняв зазначене майно. (т.1, а.с.55-56) 
25 серпня 2016 року, між сторонами було укладено Додаткову угоду до Договору лізингу, згідно якої встановлено вартість майна, що є предметом лізингу у 392 403 188,00 грн. і строк дії Договору лізингу - з дати підписання по 25 липня 2024 року.
Договір лізингу укладено в електронній формі, відповідно до Угоди про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 10 березня 2016 року, яку було укладено між лізингодавцем та лізингоодержувачем, а також відповідно до положень Договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20 серпня 2016 року. (т.1 а.с.34-35)
Згідно Графіку лізингових платежів, (з врахуванням внесених змін додатковою угодою від 25 серпня 2016 року) до Договору лізингу лізингоодержувач зобов`язався сплачувати щомісячні лізингові платежі у розмірі 4 616 508,09 грн. (т.1 а.с.51-54)
22 березня 2018 року, між ТОВ "Сатурн-11", як орендодавцем, та ТОВ "Лінк Пром", як орендарем, було укладено Договір оренди №12/18, згідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування автозаправну станцію загальною площею 112,3 м2, за адресою: Волинська обл., Ковельський р-н, с. Старі Кошари, вул. Лісова, 2. (т.1 а.с.67-69)
01 квітня 2018 року, за Актом приймання-передачі до Договору оренди №12/18 від 22 березня 2018 року, ТОВ "САТУРН-11" передало ТОВ "ЛІНК ПРОМ" об`єкт нерухомого майна за адресою: Волинська обл., Ковельський р-н, с. Старі Кошари, вул. Лісова, 2, загальною площею 112,3 м2. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 993052407221). (т.1 а.с.70)
03 грудня 2019 року, АТ "КБ "ПРИВАТБАНК", за місцезнаходженням ТОВ "САТУРН-11" було направлено повідомлення про дострокове розірвання (з 17 грудня 2019 року) Договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20 серпня 2016 року з вимогою у встановлений термін розірвання: - сплатити наявну заборгованість за договором фінансового лізингу; повернути по акту прийому-передачі майно. Повідомлення отримано лізингоодержувачем 06 грудня 2019 року. (т.1 а.с.71, 73)
Підставою розірвання стала затримка у понад 30 днів лізингоодержувачем щомісячного лізингового платежу у розмірі 4 616 508,09 грн.
У встановлений строк, ТОВ "САТУРН-11 " в добровільному порядку нерухоме майно банку не повернуло.
09 січня 2020 року, у зв`язку з розірванням Договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20 серпня 2016 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис про повернення лізингодавцю - АТ "КБ "ПриватБанк" об`єктів фінансового лізингу, що були передані ТОВ "САТУРН-11". (т.1 а.с.79-80)
12 лютого 2020 року, на підставі виконавчого напису нотаріуса Остапенко Є.М. №2 від 09 січня 2020 року, постановою приватного виконавця Пиць. А.А. було відкрито виконавче провадження №61254082, в рамках якого були вчинені заходи примусового виконання: проведено заходи повернення у ТОВ "САТУРН-11" нерухомого майна та передачу його власнику - АТ "КБ "ПриватБанк", у тому числі, яке знаходиться за адресою: Волинська обл., Ковельський р-н, с. Старі Кошари, вул. Лісова, 2, загальною площею 112,3 м2. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 993052407221). (т.1 а.с.81-85)
21 лютого 2020 року, було складено Акт про передачу майна, що зазначено у виконавчому документі, який було підписано приватним виконавцем, представниками АТ КБ "ПриватБанк" та двома понятими. (т.1 а.с.86-89)
21 лютого 2020 року, у зв`язку з повним виконанням, виконавче провадження №61254082 було закінчене постановою приватного виконавця. (т.1 а.с.90-94)
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, власником автозаправної станції за адресою: Волинська обл., Ковельський р-н, с. Старі Кошари, вул. Лісова 2, загальною площею 112,3 м2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 993052407221) є АТ КБ "ПриватБанк". (т.1 а.с.74-78)
24 лютого 2020 року, АТ КБ "Приватбанк" звернулося до ТОВ "ЛІНК ПРОМ" і ТОВ "САТУРН-11" з вимогою про звільнення приміщення від майна, речей та матеріальних цінностей. При цьому, наголосило, що приватним виконавцем Пиць А.А. 20 лютого 2020 року в рамках виконавчого провадження №61254082 були вчиненні заходи примусового виконання виконавчого напису нотаріуса щодо повернення від ТОВ "Сатурн 11" нерухомого майна його власнику - АТ КБ "Приватбанк". З моменту підписання актів майно передане у володіння власника АТ КБ "Приватбанку", тому вимагає від товариства негайно звільнити приміщення, що становлять предмет спору. (т.1 а.с.95-96)
28 лютого 2020 року, ТОВ "ЛІНК ПРОМ" направив позивачу відповідь на вимогу, в якій зазначив, що дії позивача, направлені на заволодіння чи вилучення майна мають протиправний характер, звернув увагу, що триває судовий розгляд справи за взаємними позовами ТОВ "Сатурн-11" та АТ КБ "Приватбанк" щодо належного виконання умов Договору лізингу, а 20 лютого 2020 року ТОВ "ЛІНК ПРОМ" подано позов щодо встановлення заборони вчиняти дії направлені на розірвання Договору оренди №12/18 від 22 березня 2018 року та вилучення об`єкта оренди з користування. (т.1 а.с.146)
09 жовтня 2019 року, рішенням Господарського суду Львівської області у справі №914/9/19 було частково задоволено позов АТ КБ "Приватбанк" до ТОВ "Сатурн-11" і стягнуто з відповідача на користь банку 202 148 933,54 грн. (85 974 294,91 грн. - простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна; 71 714 090,35 грн. - простроченої заборгованості з винагороди за користування лізинговим майном, 44 460 548,28 грн. - пені за порушення грошового зобов`язання).
27 лютого 2020 року, рішенням Господарським суду м. Києва у справі №910/17818/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11 серпня 2020 року, було відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Сатурн-11" до АТ КБ "Приватбанк" про визнання недійсним п.8.2. Договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20 серпня 2016 року, як такого, що порушує законодавство, принципи справедливості та добросовісності. (т.1 а.с.228-240)
01 грудня 2020 року, постановою Західного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Львівської області від 09 жовтня 2019 року у справі №914/9/19 було скасовано в частині задоволення позову в сумі 1 400 993,58 грн. - суми несплаченої винагороди за користування лізинговим майном та 212 307,15 грн. - розміру заборгованості по сплаті пені і в цій частині в позові відмовлено, в решті рішення залишено без змін.
31 серпня 2020 року, АТ КБ "Приватбанк", вважаючи, що невиконанням вимоги про звільнення приміщення від майна, речей та матеріальних цінностей, створюються перешкоди у користуванні його майном, звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до ТОВ "Лінк Пром" про виселення з нежитлового приміщення. (т.1 а.с. 1-11)
29 вересня 2021 року, ухвалою Господарського суду Волинської області ТОВ "САТУРН-11" було залучено до справи у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. (т.1, а.с.131-132)
01 березня 2021 року, рішенням Господарського суду Волинської області даний позов було задоволено та виселено відповідача з нежитлового приміщення по вул. Лісова, 2 в с. Старі Кошари Ковельського району Волинської області, загальною площею 112,3 м2, яке було передано відповідачу за Договором оренди (суборенди) №12/18 від 22 березня 2018 року. (т.2, а.с.129-133)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.
Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа  вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.
Згідно ч.1 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості з лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг", за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
За ч.2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.
За ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Як встановлено з матеріалів справи, 20 серпня 2016 року, між АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "САТУРН-11" був укладений Договір фінансового лізингу №4С16069ЛИ за яким банк передав лізингоодержувачу об`єкти нерухомого майна, зокрема, об`єкт нерухомості за адресою: Волинська область, Ковельський р-н, с. Старі Кошари, вул. Лісова, буд. 2, загальною площею 112,3 м2, вартістю 34  510  293,00 грн. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 993052407221)..
Пізніше, нерухоме майно, що є предметом договору лізингу, ТОВ "САТУРН-11" було передано в оренду (суборенду) ТОВ "ЛІНК ПРОМ" - за Договором оренди (суборенди) №12/18 від 22 березня 2018 року, згідно якого ТОВ "САТУРН-П" передало ТОВ "ЛІНК ПРОМ" об`єкт нерухомості за адресою: Волинська область, Ковельський р-н, с. Старі Кошари, вул. Лісова, буд. 2, загальною площею 112,3 м2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 993052407221).
Відповідно до ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.
Статтею 774 ЦК України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.
З аналізу положень ст. ст. 761, 774 ЦК України суд вбачає, що договір піднайму (суборенди) є похідним від договору найму (оренди, лізингу) і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору найму (оренди, лізингу). У разі втрати чинності договором найму (оренди, лізингу) припиняються права суборендаря на орендоване майно.
Аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного Господарського суду у складі Верховного Суду по справі №910/17082/17 (постанова від 16 березня 2018 року), №909/500/18 (постанова від 15 травня 2019 року).
Відповідно до ст. 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.
У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.
Крім того, за пп.5.1.8 п.5.1 Договору лізингу, банк має право відмовитися від Договору і вимагати повернення майна, якщо лізингоодержувач не сплачує лізингові платежі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови банку від Договору, Договір вважається розірваним з дати зазначеної банком у повідомлені про відмову від Договору.
Відповідно до пп.8.2.3. п.8.2 Договору лізингу, цей договір підлягає розірванню в односторонньому порядку за ініціативою банка шляхом письмового повідомлення про це лізингоодержувача за 3 дні, у наступних випадках: у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу лізингоодержувачем, якщо прострочення сплати становить більше ніж 30 днів. Порушення строків сплати винагород за Договором.
Тому, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" 03 грудня 2019 року повідомило ТОВ "САТУРН-11", як лізингоодержувача, про розірвання Договору фінансового лізингу про дострокове розірвання (з 17 грудня 2019 року) Договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20 серпня 2016 року та вимагало сплатити наявну за Договором фінансового лізингу заборгованість і повернути по акту прийому-передачі майно, у зв`язку з тим, що ТОВ "САТУРН-11" допустило затримку щомісячного лізингового платежу у розмірі 4 616 508,09 грн. у понад 30 днів.
Дану відмову ТОВ "САТУРН-11" отримало 06 грудня 2019 року.
Відповідно до ч.2 ст. 782 ЦК України, у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.
Таким чином з 17 грудня 2019 року ТОВ "САТУРН-11" втратило право на володіння та користування лізинговим майном, зокрема, на об`єкт нерухомого майна за адресою Волинська обл., Ковельський р-н, с. Старі Кошари, вул. Лісова 2, загальною площею 112,3 м2. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 993052407221), а тому не будучи ні власником спірного об`єкту, ні особою, якій належать майнові права на дане майно, перестав бути стороною у Договорі оренди (суборенди) №12/18 від 22 березня 2018 року. 
Згідно ч.2 ст. 774 ЦК України, строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.
Тому, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що припинення зобов`язань сторін за договором фінансового лізингу, за яким спірне майно було передане в користування ТОВ "САТУРН-11", призводить до припинення зобов`язань сторін за Договором оренди (суборенди) від 22 березня 2018 року.
Як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ "ПриватБанк" є незмінним власником спірного об`єкту нерухомого майна - автозаправної станції №17 за адресою Волинська обл., Ковельський р-н, с. Старі Кошари, вул. Лісова, 2, загальною площею 112,3 м2, реєстраційний номер 993052407221 (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна).
Відповідно до ст. 357 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Таким чином, після розірвання банком Договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20 серпня 2016 року, припинились зобов`язання між сторонами і по Договору оренди від 22 березня 2018 року, за яким фактично у суборенду було передано відповідачу нерухоме майно - автозаправна станція №17 за адресою Волинська обл., Ковельський р-н, с. Старі Кошари, вул. Лісова, 2, загальною площею 112,3 м2, у ТОВ "ЛІНК ПРОМ"  відпали правові підстави на володіння та користування даним майном, а банк вправі вимагати повернення даного майна з чужого незаконного володіння шляхом виселення відповідача, як суборендаря, з незаконно займаємого ним об`єкта нерухомості.
На підставі наведеного, господарський суд першої інстанції дійшов вірного і обґрунтованого висновку, що позов АТ КБ "Приватбанк" підлягає задоволенню та ТОВ "ЛІНК ПРОМ" слід виселити з нежитлового приміщення - автозаправної станції №17, що знаходиться по вул. Лісова, 2 в с. Старі Кошари Ковельського району Волинської області, загальною площею 112,3 м2, яке було передано товариству за Договором оренди №12/18 від 22 березня 2018 року.
Посилання відповідача на те, що Договір оренди, укладений з ТОВ "САТУРН-11" є чинним до 01 грудня 2022 року, а тому виселення ТОВ "ЛІНК ПРОМ" є безпідставним, колегією суддів оцінюється критично, оскільки його дія, як похідного правочину від Договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20 серпня 2016 року припинилась в силу ст. 774 ЦК України, як похідна від основного, вже припиненого, зобов`язання.
Оскільки Договір оренди припинив свою дію в силу закону, додаткового повідомлення суборендаря про його розірвання договору закон не містить.
Щодо доводів ТОВ "ЛІНК ПРОМ" на те, що перехід обов`язків орендаря до нового користувача /власника/ об`єкту нерухомості не розриває Договір оренди та не змінює і зберігає його права та обов`язки за цим Договором, колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки даний Договір є похідним від Договору фінансового лізингу, який розірваний з 17 грудня 2019 року.
Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Тому, інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, також, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду і відхиляються як необґрунтовані.
Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 236 ГПК України із всебічним, повним та об`єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.
Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в їх задоволенні, покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд,-
                                   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінк Пром" - залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 01 березня 2021 року у справі №903/634/20  - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Матеріали справи №903/634/20 повернути Господарському суду Волинської  області.

Головуючий  суддя                                                                      Дужич С.П. 

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.  

Суддя                                                                                              Коломис В.В.