Справа № 127/20310/14-ц
Провадження № 22-ц/801/2216/2021
Категорія: 42
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року	Справа № 127/20310/14-ц	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
судді- доповідача Денишенко Т. О.,
суддів Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,
за участі секретаря судових засідань Михайленко А. В., представника особи, яка подала апеляційну скаргу, стягувача Товариства з обмеженою відповідаль-ністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» адвоката Горопашної Л. Р., за-явника приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощу-ка В. В., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у по-рядку спрощеного провадження, у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за поданням
приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука
Володимира Вікторовича про тимчасове обмеження особи ( боржника )
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,
за апеляційною скаргою представника стягувача Товариства з обмеженою від-повідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» Остапченко Олени Василівни на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 серпня 2021 року, постановлену у приміщенні суду у місті Вінниці за головування судді Федчишена С. А., повний текст складення якої не зазначений, 

В С Т А Н О В И В:

З 22 вересня 2014 року у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу за кредитним договором від 04 лютого 2008 року № 0017/08/20-Z у розмірі 33396,99 доларів США, що еквівалентно 437971,87 гривні.
Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на лікві-дацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Н. А. задоволений, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором у сумі 33396,99 доларів США, що від-повідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 437971,87 гривні. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у дохід держави 3654,00 гривни судового збору.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2019 року при виконанні заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2014 року замінений стягувач ПАТ «Банк Форум» на пра-вонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста». 
26 серпня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В. В. звернувся у Вінницький міський суд Вінницької області з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїз-ду за межі України до повного виконання ним своїх зобов`язань за рішенням суду, посилаючись на наступні обставини. На виконанні у приватного виконав-ця знаходиться виконавче провадження № 62875249 з примусового виконання виконавчого листа № 127/20310/14-ц, виданого 25 листопада 2014 року Він-ницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» ( далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» ) заборгованості у розмірі 33173,17 долари США. Станом на 25 серпня 2021 року ОСОБА_1 свої зобов`язання перед стягувачем не виконав, всіляко уникає виконання зо-бов`язання з погашення заборгованості, затягує виконання судового рішення. В ході примусового виконання рішення суду 21 серпня 2020 року накладений арешт на все майно боржника, 28 серпня 2020 року арештовані його кошти. Ти- ОСОБА_4 жодного разу не з`явився до виконавця, не вживає жодних захо-дів для виконання рішення суду, однак за повідомленням прикордонної служби періодично перетинає державний кордон України. Боржник отримав постанову приватного виконавця з відкриття виконавчого провадження, тобто йому відо-мо про це виконавче провадження, але він не вчиняє дії з виконання свого зо-бов`язання, не виконує вимоги виконавця, не подав декларацію про свої доходи, майно. Виконавець проводить усі необхідні дії для примусового виконання рішення суду, але це не дає позитивних результатів. Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України може спонукати боржника перестати ухилятися від виконання рішення суду, почати погашати заборгованість, у зв`язку з чим ОСОБА_5 просив суд задоволити подання стосовно боржника. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 серпня 2021 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Він-ницької області Тимощука В. В. про тимчасове обмеження особи ( боржника ) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовлено. 
Не погоджуючись з постановленою судом ухвалою у справі, представник ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» Остапченко О. В. оскаржила її в апеляційному порядку, просить дану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта гро-мадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 до погашен-ня заборгованості за виконавчим документом у повному обсязі. В апеляційній скарзі викладений перелік вчинених дій з виконання рішення суду про стягнен-ня заборгованості, зазначено, що на запит державного виконавця Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України 22 травня 2021 року надана відповідь про те, що ОСОБА_1 регулярно перетинає державний кордон України. Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що ліквідного рухомого, нерухомого майна за боржником не зареєстровано, коштів на виявлених його рахунках у банківських установах недостатньо для задоволення вимог стягувача. ОСОБА_1 ніде не працює, пенсію не отримує, законні вимоги приватного виконавця фактично ігнорує, ухиляється від виконання рішення суду. Наявність в особи невиконаних зобов`язань є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, таке питання вирішується судом. Скаржниця наголошує, що боржник обізнаний про відкриття виконавчого провадження, наявність заборгованості за невиконаним рішенням суду. Приватним виконавцем вчинені усі можливі заходи, спрямовані на виконання судового рішення, дане звернення до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за кордон - це крайній захід, оскільки інші способи в рамках повноважень приватного виконавця з виконання боржником рішення суду вичерпані, тому висновок суду про відсутність підстав для задоволення подання є передчасним, проявом надмірного формалізму, що нівелює обов`язковість судових рішень, яка визнається однією із основних засад судочинства. Посилаючись на прецеденту практику Європейського суду з прав людини, Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 рок у № 16-рп/2009 (справа щодо конституційності окремих положень Кримінально-процесуального кодексу України), від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 (справа щодо офіційного тлумачення положень пункту другого частини другої статті 17, пункту восьмого частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»), від 15 травня 2019 року № 2-р(ІІ)/2019, представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» Остапченко О. В. просить апеляційну скаргу задоволити. 
Ухвалою апеляційного суду від 27 вересня 2021 року клопотання скарж-ниці задоволене, їй поновлений строк на апеляційне оскарження ухвали Він-ницького міського суду Вінницької області від 26 серпня 2021 року ( а. с. 209 ).
Визначеним цивільним процесуальним законом та забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 27 вересня 2021 року правом подати відзив на апеляційну скаргу стягувача заявник приватний виконавець виконавчого округу Вінниць-кої області Тимощук В. В., боржник ОСОБА_1 не скористалися. У су-дове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, судові повістки за місцем проживання він не отримує, вони повернуті суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». З метою забезпечення належного повідомлення боржника про розгляд судом цієї справи на сайті судової влади було розміщене оголошення про його виклик в судове засідання, однак такий захід позитивних наслідків не потягнув. Ураховуючи виконання вимог закону щодо повідомлення учасника справи про явку в суд, колегія суддів у відповідності до норм статті 372 ЦПК України ухвалила розглянути в порядку апеляційного провадження дану справу у відсутності боржника ОСОБА_1 .
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі представника скаржника, стягувача ТОВ «ФК «Інестохіллс Веста» адвоката Горопашної Л. Р., приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В. В., який вважає доцільним, необхідним задоволити апеляційну скаргу виключно з метою виконання рішення суду про стягнення боргу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваної судової ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Частиною першою статті 258 ЦПК України визначено, що судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. 
Відповідно до пункту першого частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яким є також ухвала суду, має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В. В. знаходиться виконавче провадження № 62875249 з примусового виконання виконавчого листа № 127/20310/14-ц від 25 листопада 2014 року, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» боргу за кредитним договором у розмірі 33173,17 гривні. 
Відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції зазначив, що у межах виконавчого провадження приватним виконавцем здійснювалися перевірки майнового стану боржника, майно за останнім не зареєстроване. Посилаючись на норми статті 33 Конституції України, Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», статті 441 ЦПК України, суд першої інстанції наголосив, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише при встановленні його умислу на злісне ухилення від виконання обов`язку з погашення заборгованості, тобто за будь-які свідомі дії боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Ураховуючи сталу практику Європейського суду з прав людини, загальні стандарти щодо права на свободу пересування, суд вказав, що право на звернення до суду з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за кордон у виконавця ( державного, приватного ) виникає лише у випадку доведення факту умисного ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань. Проте у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду. Матеріали подання приватного виконавця Тимощука В. В. не містять необхідних доказів щодо здійснення приватним виконавцем усіх передбачених і можливих заходів, пов`язаних з виконанням рішення суду щодо ОСОБА_1 , у цих матеріалах відсутні докази щодо отримання хоча б однієї вимоги приватного виконавця чи усвідомленої неявки на виклик, який би теж був вручений боржнику в установленому порядку. Суд вказав, що в матеріалах подання немає відомостей ро вжиття заходів розшуку боржника, встановлення його фактичного місця проживання. 
Згідно зі статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний ( приватний ) виконавець звертається до суду за встановленням тимасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.
Відповідно до норм статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.
Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто, йдеться про те, що наявність умислу особи та обставини, на які посилається виконавець у поданні як на підставу вимог про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови безспірного доведення факту ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішення суду, на підставі якого 28 листопада 2014 року виданий виконавчий лист 127/20310/14-ц про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» заборгованості у розмірі 33173,17 доларів США. Наразі належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань, як уже зазначалося, відомостей про його обізнаність з відкритим виконавчим провадженням та строком добровільного виконання, матеріали справи не містять.
Відповідно до норм статті 33 Конституції України, статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, статті 313 ЦК України кожному гарантується в Україні свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію держави, за винятком обмежень, встановлених законом. Кожен є вільним залишати будь-яку країну; на здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім передбачених законом і необхідних в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Вказані права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім уже зазначених вище. Право вільного пересування фізичної особи забезпечує її природне існування, вона не може бути позбавлена цих прав.
Дане нормативне застосування Основного Закону України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Аналіз судової практики, здійснений Верховним Судом України у грудні 2012 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з метою забезпечення однакового застосування законодавства, яке регулює правовідносини у відповідній галузі суспільних відносин, унормували питання, що має місце, зрозуміло та однозначно. 
Із системного застосування зазначених норм неодмінним є висновок того, що саме по собі невиконання боржником зобов`язань не може свідчити про його ухилення від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.
За викладених фактичних обставин та висновків колегія суддів апеляційного суду у повному обсязі погоджується з постановленою судом першої інстанції ухвалою, оскільки вона відповідає вимогам чинного законодавства, що регулює порушене питання; при вирішенні подання суд правильно застосував норми матеріального права, не порушив норм процесуального права, внаслідок чого належить констатувати законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали суду.
Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матері-ального і процесуального права. 
При цьому колегія суддів вважає доцільним підкреслити, що залишена без змін постановою апеляційного суду ухвала суду першої інстанції від 26 серпня 2021 року про відмову у задоволенні подання приватного виконавця виконав-чого округу Вінницької області Тимощука В. В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України не перешкоджає заявнику звернутися в суд з новим обґрунтованим поданням, якщо боржник буде злісно ухилятися від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, яке перебуває у стадії примусового виконання.
Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» Остапченко Олени Василівни залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 серпня 2021 року про відмову у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича щодо тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складений 15 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді                             Л. О. Голота

В. П. Рибчинський