КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03110 м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 357/10019/20 Апеляційне провадження № 22-ц/824/10445/2021	Головуючий у суді першої інстанції  -  Кошель Б.І. Доповідач у суді апеляційної інстанції  -  Нежура В.А.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
10 листопада 2021 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                            Нежура В.А.,
судді                                                 Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,
секретар                                           Рудик О.Л.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Діденко Олегом Васильовичем, який діє на підставі договору, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Піщанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області, в якому просила визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , надана для будівництва та обслуговування цього жилого будинку земельна ділянка площею 0,2327 га кадастровий номер: 3220484902:00:006:0075, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , та земельної ділянки площею 0,0639 га, кадастровий номер: 220484902:00:006:0091 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою    АДРЕСА_3 , після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати            ОСОБА_2 , яка була зареєстрована по АДРЕСА_4 . Після її смерті залишилась спадщина, яку у встановлений законом шестимісячний строк, прийняли ОСОБА_1 та її брат            ОСОБА_3 . Однак, на початку червня 2017 року, позивачці стало відомо, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя склала заповіт на користь матері позивачки - ОСОБА_2 , яким заповіла останній все належне їй майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , надана для будівництва та обслуговування цього будинку земельна ділянка площею 0,2327 га з кадастровим номером 3220484902:00:006:0075 та земельна ділянка площею 0,0639 га з кадастровим номером 322:0484902:00:006:0091 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за тією ж адресою. 
Позивачка звернулась до нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав на виявлене майно, однак державний нотаріус усно відмовила їй в оформленні спадкових справ, оскільки ОСОБА_2 сама не вступила та не прийняла спадщину і не має на спадкове майно правовстановлюючих документів. Надати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус відмовилась. Позивачка вважає, що її мати прийняла спадщину, оскільки хоч і не була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем ОСОБА_4 на день її смерті, однак фактично проживала з померлою в одному будинку, доглядала її та вела спільне господарство до дня смерті заповідача. Також зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері, оскільки її брат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер (т. 1 а.с. 2-7).
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2021 у задоволені позову відмовлено (т. 1 а.с. 236).
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця зі спадкодавцем не є доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, а відсутність у спадкодавця свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його спадкоємця права на спадщину, тому мати позивача фактично прийняла спадщину, та як хоча і не була зареєстрована за однією адресою із ОСОБА_4 , але фактично, постійно проживала з померлою до дня смерті останньої та здійснила її поховання.
Крім того, відповідач не заперечував проти поданого позову, а просив суд слухати справу без його участі та винести рішення на власний розсуд (т. 1 а.с. 243-248).
Відзиву від учасників справи не надходило.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Білоцерківського району Київської області 19.02.2013 (а.с.11).
Після смерті ОСОБА_4 , залишилось спадкове майно у вигляді: житлового будинку під АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0639 та, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер: 3220484902:00:006:0075; земельної ділянки площею 0,2327 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 220484902:00:006:0091.
27.05.1993, за життя ОСОБА_4 , склала заповіт, посвідчений секретарем Піщанської сільської Ради народних депутатів за № 11 Синявською В.М., на користь матері позивачки по справі - ОСОБА_2 (а.с. 23).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.03.2016, актовий запис № 7 (а.с. 12).
Родинні відносини спадкодавця ОСОБА_2 з ОСОБА_1 підтверджуються: свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , де її матір`ю зазначено ОСОБА_2 .. При укладенні шлюбу позивач змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .
З матеріалів спадкової справи № 388/2016 вбачається, що спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 прийняли її донька ОСОБА_7 та син ОСОБА_3 , отримавши 20.09.2016 свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно (а.с.110-170).
Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 64430298 від 20.04.2021 - спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 не заводилась.
Державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Приймак А.П. відмовила ОСОБА_7 , в оформленні спадкових прав за законом на майно, у зв`язку з пропущенням ОСОБА_2 строку для прийняття спадщини, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а.с.20).
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2018 визначено позивачці додатковий строк в три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка належала їй згідно заповіту ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2018, у справі     № 357/2820/18, було роз`яснено рішення суду від 25.05.2018, згідно якої ОСОБА_1 роз`яснено право на подачу у визначений судом строк заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .
Відповідно до довідки № 02-14/318 від 18.09.2017, виданої виконкомом Піщанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, за адресою: АДРЕСА_3 проживала ОСОБА_4 , 1924 р. н., яку за життя доглядала ОСОБА_2 , якій допомагали ОСОБА_1 та ОСОБА_8 . Поховала ОСОБА_4 - ОСОБА_2 (а.с. 19).
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).
У відповідності до вимог статей 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.
Як свідчить ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають, особи, визначені в заповіті.
Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому особа проживає, постійно, переважно або тимчасово. 
Місцем постійного проживання фізичної особи є зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання і лише при відсутності в паспорті спадкоємця, який проживав зі спадкодавцем на час його смерті, відмітки про реєстрацію місця проживання, дане може бути підставою для встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження.
Отже, для задоволення позову і встановлення заявленого факту, необхідно встановлення саме постійного проживання із спадкодавцем на день його смерті, а не тимчасове перебування в квартирі у спадкодавця.
В матеріалах справи наявна довідка № 02-14/318 від 18.09.2017 виконкому Піщанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, яка надана в якості підтвердження проживання ОСОБА_2 з померлою ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, однак дана довідка свідчить лише про те, що ОСОБА_2 доглядала померлу ОСОБА_4 , що в свою чергу не підтверджує факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а свідчить лише про здійснення вимушеного тимчасового догляду за нею.
З огляду на викладене, доводи позивача про прийняття її матір`ю      ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_4 нічим не доведені та будь-якими належними доказами не підтверджені.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування.
Оскільки до складу спадщини входять лише ті права та обов`язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець, і які належали йому на законних підставах, то не набуття права власності на річ спадкодавцем не дає підстав для виникнення такого права у спадкоємців останнього.
Враховуючи вище викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки мати позивачки ОСОБА_2 за життя спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 у вигляді житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 ; земельної ділянки площею 0,0639 та, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер: 3220484902:00:006:0075; земельної ділянки площею 0,2327 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 220484902:00:006:0091, не прийняла та в свою чергу, спадкових прав на таку не оформила, то і право власності на спірне майно ОСОБА_2 не набула.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що мати позивача ОСОБА_2 і спадкодавець ОСОБА_4 на час відкриття спадщини проживали окремо, не заслуговують на увагу, виходячи з того, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження постійного проживання спадкодавця зі спадкоемцем на час відкриття спадщини. Крім того, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2018 встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за життя проживала за адресою: АДРЕСА_4 .
Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Понесені заявниками судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).
Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Діденко Олегом Васильовичем, який діє на підставі договору залишити без задоволення.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від            06 травня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2021 року.
 
Суддя-доповідач                                                                                  В.А. Нежура
 
Судді                                                                                            Р.В. Березовенко
 
                                                                                                       О.Ф. Лапчевська