КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2021 року
 
справа №754/13545/21           
                        
провадження № 33/824/4523/2021 
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ   Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн 00 коп.
Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події адміністративного правопорушення. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності. Апелянт зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а лише відмовився від проходження огляду за допомогою технічного засобу «Драгер». Стверджує, що просив працівників поліції направити  його до медичного закладу для проходження огляду. Вважає, що працівниками поліції порушено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, у зв`язку із чим був позбавлений можливості надати свої пояснення. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 14.08.2021 року о 00 год. 40 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по пр. Лісовому, 13, керував автомобілем «Skoda Fabia»,номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До протоколу додані письмові пояснення свідків, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану сп`яніння, а також відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано вказану подію.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції, на підставі доказів, зокрема: протоколу про адміністративне правопорушення; письмових пояснень свідків, які засвідчили відмову водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, та рапорту працівника поліції дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а лише відмовився від проходження огляду за допомогою технічного засобу «Драгер», спростовуються наявним в матеріалах відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно погодився на проходження огляду в медичному закладі, однак по прибуттю до медичної установи правопорушник  категорично відмовився від проходження такого огляду.  
Посилання скаржника на те, що він не був повідомлений про розгляд справи, у зв`язку із чим був позбавлений можливості надати свої пояснення, судом не приймаються, оскільки вказане порушення усунуто під час апеляційного розгляду справи.
Доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду обставин скаржником не надано та матеріали справи не містять.
Враховуючи наведе, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
            Суддя