Ухвала
03 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 265/1998/21
провадження № 61-14515ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу та доповнення до касаційної скарги   ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 квітня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 22 липня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовгаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості  з    ОСОБА_1 ,  
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області 30 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 у цивільній справі №265/1998/21 за заявою                              ТОВ «Азовгаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості                 з ОСОБА_1 повернуто заявнику.
До Верховного Суду  у серпні 2021 року ОСОБА_1 , подано касаційну скаргу та доповнення до касаційної скарги  на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 квітня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 22 липня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року відмовлено                                  у задоволенні клопотанняОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, касаційну скаргу та доповнення до касаційної скарги   ОСОБА_1 , залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме заявникові необхідно надати документи, які підтверджують сплату судового збору,  зазначити обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень), необхідно надати касаційну скаргу, яку викладено державною (українською) мовою.
На адресу суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 у якій заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому заявник посилається на те, що має скрутне матеріальне становище.
У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, враховуючи при цьому майновий стан сторони.
Згідно із частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті                    12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Надіслані заявником документи у повній мірі не відображають майнового стану заявника.
Оскільки, заявником не виконано вимоги статті 136 ЦПК України щодо надання доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору, які б давали підстави для звільнення від сплати судового збору, відповідно до положень статті 136 ЦПК України, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу, заявлене клопотання не може бути задоволено.
Також, заявником в наданій заяві не зазначено обов`язкових підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України та не надано касаційну скаргу, яку викладено державною (українською) мовою.
Таким чином, заявником не було усунуто недоліки, про які вказано в ухвалі Верховного Суду від  20 вересня 2021 року.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відмовити  у задоволенні клопотанняОСОБА_1  про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Касаційну скаргу та доповнення до касаційної скарги   ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 квітня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 22 липня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовгаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості  з    ОСОБА_1 , повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                        І. А. Воробйова