ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 2610/3926/2012                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Волошин В.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 листопада 2021 року                                                                  м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,
за участі секретаря судового засідання                                        Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2021 р. у справі № 2610/3926/2012 за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Головного Управління Державної казначейської служби України в м. Києві, треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , які заявляють самостійні вимоги, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртуртранс» про визнання дій/бездіяльності незаконною; зобов`язання вчинити дії; відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями/бездіяльністю,
                                          
                                             В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020р. заявники звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою в якій, з урахуванням заяви про доповнення до первісної заяви, просили суд:
-          ухвалити додаткове рішення, яким зобов`язати Київську міську раду за результатами розгляду вирішити на пленарному засіданні заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_5 від 06 червня 2005р. про приватизацію земельної ділянки, оскільки постановою від 27 червня 2012р. у справі №2610/3926/2012 суд вирішив зобов`язати відповідача Київську міську раду розглянути на пленарному засіданні заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_5 від 06 червня 2005р. про приватизацію земельної ділянки, розгляд таким чином не обмежений у часі, проводився чотири рази і праву ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на подачу звернення щодо приватизації земельної ділянки кореспондується обов`язок Київській міській раді не тільки розглянути питання (заяви), а й вирішити питання (заяви), а не право міськради (її депутатів) взагалі не голосувати чи при виборі варіванту голосування з трьох опцій як от: «за», «проти» та «утримався», що передбачені Регламентом Київської міської ради, обирати безкінечно «утримався» без наведення мотивів і норм права;
-          ухвалити у справі № 2610/3926/2012 додаткове рішення, яким визначити спосіб виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. в частині, якою відповідача, код ЄДРПОУ 26199097, тобто Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, що нині має назву Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації, та Київську міську раду зобов`язано у місячний строк з часу набрання постанови суду законної сили розробити проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 , що з 19 лютого 2016р. є ОСОБА_8 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодіння АДРЕСА_1 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2021 р. заяву про ухвалення додаткового рішення по справі № 2610/3926/2012 залишено без задоволення.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, заявник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, просить скасувати ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення у справі, та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги заяви від 06.04.2020 і доповнення до неї заяви 11.05.2021 про ухвалення додаткового судового рішення або направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2021 відкрито апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2021 р. та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судовому засіданні представник апелянта в судовому засіданні у повному обсязі підтримала вимоги апеляційної скарги, просила їх задовольнити, надавши пояснення щодо наявності підстав для прийняття додаткового судового рішення у даній справі, з урахуванням того, що судом першої інстанції було вирішено позовні вимоги не у відповідності до прохальної частини позовної заяви, що, у свою чергу, створило передумови для невиконання вказаного рішення суду.
Представник Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарни.
03.11.2021 у судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини постанови.
Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Так, заява про ухвалення додаткового рішення обґрунтована тим, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2014р., у справі            № 2610/3926/2012 адміністративні позови третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_5 , ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано відповідь Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації за № 03-20/1576 від 19 січня 2004р. надану ОСОБА_1 , такою, що суперечить нормам земельного законодавства; визнано протиправною бездіяльність Київської міської ради, щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_5 від 06 червня 2005р. про безоплатну приватизацію земельної ділянки, по АДРЕСА_1 ; зобов`язано Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та Київську міську раду у місячний строк з часу набрання постанови суду законної сили, розробити проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_5 земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та розглянути на пленарному засіданні заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_5 від 06 червня 2005р., про приватизацію вказаної земельної ділянки, загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин ОСОБА_1 і ОСОБА_5 в домоволодінні АДРЕСА_1 .
Проте, постанова суду до цього часу залишається не виконаною, оскільки депутати Київради утримуються від голосування, у зв`язку з чим, заявники вважають, що крім зобов`язання розглянути на пленарному засіданні заяви про приватизацію вказаної земельної ділянки, слід також зобов`язати вирішити вказане питання, оскільки це не це не призведе до зміни рішення по суті. Крім того, заявники зазначають, що слід визначити спосіб виконання постанови суду про солідарний обов`язок відповідачів, щодо її виконання.
Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що судом були розглянуті всі заявлені вимоги та надано їм правову оцінку, що також перевірялося судом апеляційної інстанції. 
Доводи апеляційної скарги: апелянт переконаний, що вказані висновки суду першої інстанції є помилковими та необґрунтованими, оскільки зобовязання із розробки проекту рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 земельної ділянки є солідарним, однак, ухвалою від 06.07.2021 відмовлено з цього приводу ухвалити додаткове рішення. Окрім того, зазначено, що виконавчий документ, виданий судом, окремо не визначає, в якій частині Київраді необхідно виконати рішенні із розробки проекту Київради, в якій частині ГУ земельних ресурсів КМДА необхідно виконати рішення із розробки проекту землеустрою.
Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.
Відповідно до положень частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Тож, наведеною нормою чітко передбачений виключний перелік підстав для постановлення додаткового рішення.
Слід врахувати, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі позовні вимоги, які не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися у випадку, зокрема, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання. При цьому, додаткове судове рішення є саме засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Однак, у жодному разі додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
З матеріалів справи слідує, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2014р., у справі № 2610/3926/2012 адміністративні позови третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_5 та ОСОБА_1 задоволено частково. Судом першої інстанції були розглянуті всі заявлені вимоги та надано їм відповідну правову оцінку, що також перевірялося судом апеляційної інстанції. Вимог щодо солідарного обов`язку відповідачів та зобов`язання вирішити на пленарному засіданні заяви про приватизацію вказаної земельної ділянки, не заявлялося, також, і не було заявлено третіми особами з самостійними вимогами, позовні вимоги щодо визначення способу виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р.
З врахуванням наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком  суду першої інстанції про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення в справі по справі  № 2610/3926/2012 за вказаною заявою.
Інші ж доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для прийняття додаткового судового рішення та стосуються основних доводів та обґрунтувань сторони апелянта, що стосуються питання виконання рішення суду, яке набрало законної сили, проте, яке не може бути вирішено шляхом ухвалення додаткового рішення, позаяк, заявлені позовні вимоги були вирішенні при прийнятті рішення, яке набрало законної сили.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, в її задоволенні необхідно відмовити, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,
        
   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2021 р. - залишити без змін.

          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                            О.М. Ганечко

Судді                                                                                                         В.В. Кузьменко

                                                                                                              Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 15.11.2021.