П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/7652/21	
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача - Стас Л.В.,
суддів: Шеметенко Л.П., Турецької І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Пенсійного фонду України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ГУПФ України в Одеській області (далі – відповідач), Пенсійного фонду України (далі – відповідач/скаржник), в якому просив визнати протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо:
- зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року;
- відмови у перерахунку пенсії відповідно оновленої довідки про розмір грошового забезпечення направленої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року по справі №420/12220/20;
- зобов`язати ГУПФ України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 :
- з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року;
- з 01 квітня 2019 року, відповідно оновленої довідки про розмір грошового забезпечення направленої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (далі-Одеський обласний ТЦК та СП) до ГУПФ України в Одеській області на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року по справі №420/12220/20.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФ України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 01 січня 1992 року №2262-XII (далі-Закон №2262-XII). Одеським обласним ТЦК та СП виготовлено та направлено до ГУПФ України в Одеській області нову довідку №ЮО96676 від 12 березня 2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року. Однак, листом відповідача від 29 квітня 2021 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії та здійсненні відповідних виплат на підставі наданої довідки. Позивач вважає відмову пенсійного органу у перерахунку пенсії, на підставі оновленої довідки протиправною, такою, що суперечить вимогам чинного законодавства та порушує право позивача на отримання пенсії з урахуванням відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року позов ОСОБА_1 – задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії та виплати пенсії з 01 квітня 2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Одеського обласного ТЦК та СП №ЮО96676 від 12 березня 2021 року, з урахуванням вже виплачених сум
Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Одеського обласного ТЦК та СП №ЮО96676 від 12 березня 2021 року, з урахуванням вже виплачених сум.
Зобов`язано Пенсійний фонд України виплатити з 01 квітня 2019 року перераховану на підставі довідки Одеського обласного ТЦК та СП №ЮО96676 від 12 березня 2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року пенсію ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Пенсійний фонд України звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що суд першої інстанції неповно з`ясував обсяг повноважень Пенсійного фонду України щодо можливості виплачувати пенсію безпосередньо позивачу, що призвело до ухвалення незаконного рішення.
На переконання скаржника, зобов`язання з виплати пенсії, покладене судом першої інстанції на Пенсійний фонд України, не узгоджується з чинним законодавством, застосоване без врахування розмежування компетенції Пенсійного фонду України та Головного управління, та без врахування можливості реального виконання такого зобов`язання Фондом.
Разом з тим, пенсійний орган вказав на пропуск позивачем строків звернення до суду з позовом. При цьому, скаржник послався на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а та від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17.
ОСОБА_1 не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером Збройних Сил України та знаходиться на пенсійному обліку в ГУПФ України в Одеській області.
Згідно бази даних автоматизованої програми «ДСС» Одеського окружного адміністративного суду встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року по справі №420/12220/20 задоволено позов ОСОБА_1 .
Визнано протиправними дії Одеського обласного ТЦК та СП щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Одеській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі-Закон №2262-ХІІ) та з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі-Постанова №704), із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 квітня 2019 року його основного розміру пенсії.
Зобов`язано Одеський обласний ТЦК та СП підготувати та надати до ГУ ПФУ в Одеській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень Постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру його пенсії. 
Рішення суду набрало законної сили 16 лютого 2021 року.
Одеським обласним ТЦК та СП виготовлено та направлено до ГУПФ України в Одеській області нову довідку №ЮО96676 від 12 березня 2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року. 
Однак, листом відповідача від 29 квітня 2021 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії та здійсненні відповідних виплат на підставі наданої довідки, посилаючись на те, що після визнання нечинними пунктів 1, 2 Постанови №103 інших рішень про умови та порядок проведення перерахунку пенсій Кабінетом Міністрів України не приймалось.
Щодо виплати підвищених пенсій у 2019 році повідомлено, що постановою Кабінет Міністрів України від 14 серпня 2019 року №804 “Деякі питання соціального захисту окремих категорі громадян” установлено, що виплата перерахованих пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), здійснюється у 2019 році і розмірі 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 року №1088 “Деякі питанш виплати пенсій окремим категоріям громадян” з 01 січня 2020 року виплата пенсій здійснюється з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.
Не погоджуючись з викладеним, позивач звернувся до суду з позовом.
Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, суд дійшов висновку, що ГУПФ України в Одеській області після одержання довідки Одеського обласного ТЦК та СП про розмір грошового забезпечення №ЮО96676 від 12 березня 2021 року зобов`язане перерахувати пенсію позивачу, починаючи з 05 березня 2019 року, тобто з дати набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103.
Далі, суд першої інстанції, виходячи з вимог постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» від 16 грудня 2020 року №1279 (далі-Постанова №1279), вказав, що з 01 квітня 2021 року повноваження щодо виплати нарахованої пенсії перейшли від Головних управлінь до Пенсійного фонду України, а тому відповідні вимоги позивача щодо виплати пенсії слід звернути саме до Пенсійного фонду України.
При цьому, суд відмовив позивачу у задоволенні вимоги щодо визнання протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, та зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, вказавши, що спору щодо зменшення відсоткового розміру суми підвищення пенсії на час звернення позивача з позовом до суду не існувало, оскільки відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у здійсненні перерахунку пенсії.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.
Частиною 1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З урахуванням вимог ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Пенсійного фонду України, тобто в частині покладення судом обов`язку здійснювати з 01 квітня 2019 року виплати перерахованої пенсії позивача на Пенсійний фонд України та доводів щодо строку звернення до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції у відповідній частині колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання. Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України.
Тобто, згідно наведених вимог ст.52 Закону №2262-ХІІ, особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280 (далі - Положення №280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Пунктом 4 Положення №280 передбачено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого: розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України (п.п.4); організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством (п.п.6).
Згідно п.7 Положення №280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління.
Згідно п.п.5 п.4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485 (зі змінами) (далі - Положення №28-2), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ГУПФ України в Одеській області, як територіальний орган Пенсійного фонду України, є належним відповідачем щодо заявлених вимог, відповідно, відсутні підстави для звернення вимог позивача в частині зобов`язання виплачувати пенсію до Пенсійного фонду України.
Суд першої інстанції свої висновки про зобов`язання Пенсійного фонду України здійснити фінансування виплати перерахованої з 01 квітня 2019 року пенсії позивачу обґрунтовував посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» (далі - Постанова №1279) та Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (далі - Порядок №1596).
Проте, колегія суддів, передусім, звертає увагу, що пунктом 1 Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1279, передбачено, що вказаний Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги.
Тобто, Постанова №1279 ніяким чином не змінила повноваження Пенсійного фонду України та її територіальних органів щодо призначення, нарахування та виплати пенсій.
Постановою №1279 внесено зміни до деяких постанов Уряду, та, зокрема, до Положення №280. Зокрема, внесено зміни до підпункту 4 пункту 4 Положення №280, згідно з якими Пенсійний фонд України забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.
Під бюджетним фінансуванням розуміють сукупність грошових відносин, пов`язаних із розподілом і використанням коштів централізованого грошового фонду держави, які реалізуються безоплатно і безповоротно шляхом надання бюджетних коштів юридичним та фізичним особам для проведення заходів, передбачених бюджетом.
Таким чином, Пенсійний фонд України здійснює фінансування пенсій шляхом розподілу коштів, що надходять на його видатковий рахунок. Спеціальних підрозділів, які безпосередньо виплачують пенсію одержувачам, в Пенсійному фонді України не створено. Повноважень формувати виплатні документи (списки на виплату пенсій, відомості тощо) шляхом включення до них нарахованих конкретним одержувачам сум пенсії та підписувати їх Пенсійний фонд не має.
Централізоване перерахування коштів, що здійснюється Пенсійним фондом України, не є персоналізованим, не передбачає визначення розміру виплати кожній особі окремо, призначене лише для спрощення процедури проходження коштів від Фонду до уповноваженої організації або банку. Перерахування коштів під час фінансування здійснюється однією сумою за згрупованими списками одержувачів, сформованими і підписаними головними управліннями.
Так, пунктом 12 Порядку №1596 визначено, що органи Пенсійного фонду (головні управління Пенсійного фонду України в областях, м. Києві) на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки згідно з додатком 3 у трьох примірниках. Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1596 під час централізованого перерахування коштів списки подаються уповноваженим банкам виключно в електронній формі через Пенсійний фонд України. При цьому інформаційний обмін здійснюється між Пенсійним фондом і банками на центральному рівні засобами телекомунікаційного зв`язку з використанням засобів криптографічного захисту інформації, що мають чинні експертні висновки або сертифікати відповідності за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації, через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду.
Згідно із пунктом 14 Порядку №1596 на підставі складених документів Пенсійний фонд України проводить протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги, через поточні рахунки одержувачів.
Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, що визначений Порядком виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1279, не передбачає участі Пенсійного фонду України у процедурі виплати пенсії. Фінансування виплати пенсій здійснювалось до 01 квітня 2021 року також Пенсійним фондом України, але через територіальні органи, а виплати здійснювались через рахунки пенсіонерів у банках або через поштові відділення.
Оскільки виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання, Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі функції по виплаті та фінансуванню пенсій збережені, а Пенсійний фонд України здійснює відповідне спрямування та фінансування пенсій, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо втрати ГУПФ України в Одеській області функції по виплаті пенсії.
З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку, яким в даному випадку є ГУПФ України в Одеській області до якого позивач звертав свої позовні вимоги.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо безпідставності покладення на Пенсійний фонд України обов`язок здійснити виплати позивачу перерахованої пенсії.
Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи Пенсійного фонду України щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із цим позовом, оскільки спірні правовідносини виникли 29 квітня 2021 року, після отримання позивачем листа про відмову у перерахунку пенсії та здійсненні відповідних виплат на підставі вказаної довідки, а з даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 11 травня 2021 року, тобто у межах шестимісячного строку, встановленого статтею 122 КАС України.
При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19, оскільки обставини у справі, яка переглядається апеляційним судом, не є тотожними обставинами, за яких Верховний Суд ухвалив постанову у справі №240/12017/19, спірні правовідносини в якій були врегульовані нормами Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Також, апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а, оскільки обставини у справі, яка переглядається апеляційним судом, не є тотожними обставинами, за яких Верховний Суд ухвалив постанову у справі №510/1286/16-а, спірні правовідносини в якій були врегульовані нормами Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу».
Колегія суддів також вважає помилковим посилання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17, оскільки вона стосується відступлення від висновків ВС щодо вирішення юрисдикції розгляду справ які містять вимоги іпотекодавця до нотаріуса щодо реєстрації майна та майнових прав на користь іпотекодержателя.
Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п.п. 1, 4 ч.1 ст.317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права, а тому відповідно до ч.1 ст.317 КАС України, підлягає частковому скасуванню.
Керуючись ст. ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України - задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року - скасувати в частині зобов`язання Пенсійний фонд України виплатити з 01 квітня 2019 року перераховану на підставі довідки Одеського обласного ТЦК та СП №ЮО96676 від 12 березня 2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року пенсію ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум.
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити з 01 квітня 2019 року перераховану на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО96676 від 12 березня 2021 року пенсію ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 25.11.2021 року.

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Турецька І.О.    Шеметенко Л.П.