ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" грудня 2021 р.           Справа№ 910/20629/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Козир Т.П.
суддів:            Коробенка Г.П. 
          Кравчука Г.А. 
 
розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
на рішення Господарського суду Київської області від 10.09.2021 (повний текст складено 10.09.2021)
у справі №910/20629/20 (суддя Шевчук Н.Г.)
за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравіа"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях 
про стягнення 143  037,66 грн,

УСТАНОВИВ:
У грудні 2020 року Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравіа" (далі - відповідач) про стягнення 143 037,66 грн, у тому числі: 100 407,38 грн основного боргу, 9 499,58 грн пені, 27 878,20 грн штрафу, 2 164,91 грн - 3% річних та 3 087,59 грн інфляційних втрат коштів.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.08.2013 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (перейменоване на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях) (далі - третя особа, РВ ФДМУ) та відповідачем було укладено договір оренди №1463 нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до якого відповідачу було надано в оренду нежитлові приміщення у терміналі "D"  Міжнародного аеропорту "Бориспіль", балансоутримувачем якого є позивач і відповідач зобов`язаний був сплачувати орендну плату в пропорції 70%/30% до Державного бюджету та балансоутримувачу. Однак, відповідач  неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2021 передав справу за підсудністю до Господарського суду Київської області.
Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на наявність підстав для коригування рахунків на оплату орендної плати за договором за спірний період з 17.03.2020 по 14.06.2020 включно шляхом звільнення від нарахування орендної плати у повному обсязі на підставі частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України, враховуючи запровадження карантинних заходів на території України, закриття пунктів пропуску через державний кордон для міжнародного пасажирського авіасполучення та терміналу "D" Міжнародного аеропорту "Бориспіль", внаслідок чого відповідач був позбавлений можливості користуватись приміщенням для розміщення офісу в терміналі "D" та здійснювати обслуговування пасажирів, а також вказував на необхідність здійснення оплати за оренду в розмірі 50% від суми нарахованої плати відповідно до постанови КМУ № 611 від 15.06.2020 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" (надалі - Постанова КМУ №611) за періоди з 12.03.2020 по 16.03.2020 та з 15.06.2020 по завершення карантину.
Третя особа у письмових поясненнях  повідомила, що відповідно до прийнятого 03.10.2019 нового Закону України "Про оренду державного та комунального майна" змінено порядок продовження дії договорів оренди, який передбачає проведення аукціону. Відповідно, між третьою особою та відповідачем 01.02.2021 було підписано пролонгований договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, №1463 від 05.08.2013.
Також третя особа зазначила, що відповідно до наказу від 26.10.2020 №676 РВ ФДМУ "Щодо нарахування орендної плати на період дії карантину" відповідачу  нарахування орендної плати здійснюється у розмірі 50% від суми нарахованої орендної плати, і станом на 24.06.2021 заборгованість відповідача з орендної плати становить 42 138,78 грн.
Рішенням Господарського суду Київської області від 10 вересня 2021 року позов задоволено частково.
З Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравіа" стягнуто на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" - 55765грн 20 коп. основного боргу, 5  089 грн 97 коп. пені, 18  241 грн 22 коп. штрафу, 1  256 грн 79 коп. - 3% річних, 2  187 грн 64 коп. інфляційних втрат коштів, а також 1238 грн 12 коп. витрат по сплаті судового збору та 11 грн 54коп. витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи та підготовки до розгляду.
В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"  подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні 44642,18 грн основного боргу, 4409,61 грн пені, 9636,98 грн штрафу, 908,12 грн - 3% річних, 899,95 грн інфляційних втрат, 907,45 грн судового збору 28,46 грн витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальний дій, та ухвалити нове, яким задовольнити ці вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки згідно правових позицій Верховного Суду України (постанови від 18.03.2015 у справі №3-19гс15, від 29.03.2017 у справі №916/1689/15) та Верховного Суду (постанова від 15.02.2018 у справі №916/1578/15-г) чинним законодавством, яке регулює відносини оренди майнових комплексів державних підприємств, не передбачено положень про зміну розмірів орендної плати за користування орендованим майном саме з моменту прийняття законодавцем таких змін, а надається право стороні правовідносин у подальшому ініціювати внесення відповідних змін до договору і до моменту внесення змін до договору, в тому числі за рішенням суду, орендар зобов`язаний сплачувати оренду плату в розмірі, передбаченому чинним договором оренди; ані Постанова КМУ №611, ані Порядок передачі в оренду державного та комунального майна,  затверджений Постановою КМУ від 03.06.2020 №483, не можуть змінювати або встановлювати інший, ніж визначений Законом, порядок внесення змін до господарських договорів; Постановою КМУ №611 не визначено окремого порядку щодо звільнення орендарів від орендної плати та/або нарахування орендної плати у розмірі 50 відсотків суми нарахованої орендної плати, а тому мають застосовуватись загальні положення щодо зміни істотних умов договору, визначені Законом; положення пункту 129-1 Порядку можуть бути застосовані до договору оренди №1463 виключно щодо займаної (орендованої) площі у розмірі 6,60 кв.м., до решти площ зазначені положення Порядку не можуть бути застосовані; розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін договору, позивача і Міністерства інфраструктури України з обов`язковим укладанням письмового договору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, зупинено дію оскаржуваного рішення, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 20 листопада 2021 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута  у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.
Відповідач отримав ухвалу суду 02.11.2021, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, однак не скористався своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.
Частиною 2 ст. 270 ГПК України встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 05 серпня 2013 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, яке відповідно до наказу Фонду державного майна України від 05.08.2019 №786 було реорганізоване у Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, як Орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеравіа", як Орендарем, було укладено Договір оренди №1463 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - Договір).
Також до Договору були укладені Додаткові договори, що є його невід`ємною і складовою частиною: Додатковий договір № 1 від 12.01.2015; Додатковий договір № 2 від 11.04.2016; Додатковий договір № 3 від 08.12.2016 (з додатком); Додатковий договір № 4 від 29.09.2017; Додатковий договір № 5 від 03.08.2018; Додатковий договір № 6 від 16.09.2019;  Додатковий договір №7 від 09.12.2019.
Відповідно до пункту 1.1 Договору в редакції Додаткового договору №3 від 08.12.2016 орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме:
- приміщення № 4.2.61 на 4-му поверсі терміналу "D", площею 6,6 кв. м;
- приміщення № 4.2.58 на 4-му поверсі терміналу "D", площею 21,2 кв. м;
- приміщення № В.2.22 у підвалі терміналу "D", площею 24,2 кв. м, (далі - Майно), яке розміщене за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль", та обліковується на балансі ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (Балансоутримувач), загальна вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 31.08.2016 і становить за незалежною оцінкою - 3   196   646,00 грн без врахування ПДВ.
Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі майна (пункт 2.1 Договору).
Відповідно до пункту 3.1 Договору в редакції Додаткового договору № 3 від 08.12.2016 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) (далі - Методика) і становить без ПДВ за перший (базовий) місяць оренди серпень 2016 року - 47   949,70 грн.
Пунктом 3.3 Договору передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.
Згідно з пунктом 3.6 Договору оренда плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні: 70% до державного бюджету, 30% - балансоутримувачу.
Пунктами 3.7, 3.8 Договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавством України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 21% від суми заборгованості.
Згідно із пунктом 5.3 Договору в редакції Додаткового договору № 1 від 05.08.2015 орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується призначення платежу за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди) та компенсувати експлуатаційні витрати та витрати на утримання майна, в тому числі зі сплати податку на землю, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.
Відповідно до пункту 7.1 Договору орендодавець зобов`язується передати за участю балансоутримувача орендарю майно згідно з договором за актом приймання-передачі майна, який підписується одночасно з договором.
Пунктом 10.3 Договору в редакції Додаткового договору №1 від 12.01.2015 до Договору визначено, що зміни до умов договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін за умови обов`язкового погодження з балансоутримувачем та уповноваженим органом управління. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.
Цей договір діє з 05.08.2013 до 02.08.2020 (пункт 10.1 Договору з урахуванням положень пункту 1 Додаткового договору № 6 від 16.09.2019 до Договору).
У зв`язку із набранням чинності Закону України "Про оренду державного та комунального майна" в редакції від 03.10.2019 № 157-IX, яким змінено порядок продовження дії договорів оренди, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та ТОВ "Інтеравіа" 01.02.2021 було підписано пролонгований договір оренди №1463 нерухомого майна, що належить до державної власності, від 05.08.2013 зі змінюваними умовами договору.
05 серпня 2013 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеравіа", що погоджено ДП "МА "Бориспіль", підписано акт № 1 приймання-передачі державного майна, який є додатком до договору оренди №1463 від 05.08.2013, відповідно до якого орендодавець здав, а орендар прийняв в оренду державне майно: 
- приміщення № 4.2.61 на 4-му поверсі терміналу "D", площею 6,6 кв.м;
- приміщення № 4.2.58 на 4-му поверсі терміналу "D", площею 21,20 кв.м;
- приміщення № В.2.22 у підвалі терміналу "D", площею 24,20 кв. м;
- частину приміщення № 3.1.27 на3-му поверсі терміналу "D", площею 11,2 кв. м, яке розміщене за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль". Акт підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений їх печатками.
Частину приміщення № 3.1.27 на 3-му поверсі терміналу "D", площею 11,2 кв. м, яке розміщене за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль" ТОВ "Інтеравіа" було повернуто ДП "МА "Бориспіль", що підтверджується підписаним між сторонами та погодженим Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області актом № ІІ приймання-передачі державного майна від 12.04.2016.
Також матеріали справи містять докази повернення ще частини орендованого нерухомого державного майна, а саме, 28.04.2020 орендарем було повернуто балансоутримувачу приміщення №4.2.61 площею 6,6 кв. м та приміщення №4.2.58 площею 21,2 кв. м на 4-му поверсі терміналу "D", що розміщене за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль", що підтверджується підписаними актами №3 від 22.07.2020 приймання-передачі орендованого майна.
Додатком №1 до Договору в редакції Додаткового договору № 3 від 08.12.2016 визначено розмір орендної плати за базовий місяць (серпень 2016 року): 
- 7 287,08 грн без ПДВ за приміщення № 4.2.61 на 4-му поверсі терміналу "D", площею 6,6 кв. м;
- 21 126,09 грн без ПДВ за приміщення № 4.2.58 на 4-му поверсі терміналу "D", площею 21,20 кв. м;
- 19 536,53 грн без ПДВ за приміщення № В.2.22 у підвалі терміналу "D", площею 24,20 кв. м. Всього плата за базовий місять становить 47 949,70 грн без ПДВ.
Позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури за надані послуги оренди об`єкта за період лютий-липень 2020 року (з урахуванням коригування виставлених рахунків у зв`язку з поверненням частини майна): №76/246 від 29.02.2020 за лютий 2020 року на суму 74 634,65 грн, з яких до сплати позивачу - 31 097,77 грн; №76/485 від 31.03.2020 за березень 2020 року на суму 75 231,72 грн, з яких до сплати позивачу - 31 346,55 грн; №76/726 від 30.04.2020 за квітень 2020 на суму 75 833,58 грн, з яких до сплати позивачу - 30349,09 грн з урахуванням коригуючого рахунку № 76/1459 від 18.08.2020; №76/907 від 31.05.2020 за травень 2020 року на суму 76 061,08 грн, з яких до сплати позивачу - 12 912,57 грн з урахуванням коригуючого рахунку №76/1458 від 18.08.2020; №76/1113 від 30.06.2020 за червень 2020 року на суму 76 213,20 грн, з яких до сплати позивачу - 12 938,40 грн з урахуванням коригуючого рахунку №76/1457 від 18.08.2020; №76/1289 від 31.07.2020 за липень 2020 року на суму 30 865,84 грн, з яких до сплати позивачу - 12 860,77 грн. Загальна сума виставлених відповідачу за період з лютого по липень 2020 року рахунків становить 408 840,07 грн, з яких позивачу підлягають оплаті 100 407,38 грн.
У матеріалах справи також наявні акти приймання-здачі виконаних послуг згідно договору №1463 від 05.08.2013: від 29.02.2020 на суму 74 634,65 грн за оренду об`єкта у лютому 2020; від 31.03.2020 на суму 75 231,72 грн за оренду об`єкта у березні 2020; від 30.04.2020 на суму 75 833,58 грн за оренду об`єкта у квітні 2020; від 31.05.2020 на суму 76 061,08 грн за оренду об`єкта у травні 2020; від 30.06.2020 на суму 76 213,20 грн за оренду об`єкта у червні 2020; від 31.07.2020 на суму 30 865,84 грн за оренду об`єкта у липні 2020 року. Загальна вартість послуг згідно долучених актів становить 408 840,07 грн. Акти підписані з боку орендодавця та скріплені його печаткою. 
Вказані акти приймання-здачі виконаних робіт за оренду майна у період лютий-липень 2020 року по договору № 1463 від 05.08.2013 відповідачем залишились не підписані, однак, як стверджує позивач, останні вважаються підписаними сторонами в силу положень пункту 5.2 Договору.
Відповідно до Реєстрів виданих/отриманих оригіналів документів за період з 01.02.2020 по 31.07.2020 представник відповідача самостійно отримував від позивача рахунки-фактури з актами прийому-здачі наданих послуг за період лютий-липень 2020 року.
Отримавши відповідні рахунки та акти здачі приймання-виконаних послуг, відповідач листами №01.10.1-194 від 17.04.2020, №01.10.1-228 від 19.05.2020, №01.10.1-256 від 15.06.2020, № 01-08-305 від 22.07.2020, №01-10.1-363 від 19.08.2020 висловив свої заперечення орендодавцю та балансоутримувачу (позивачу) проти прийняття до обліку та сплати коштів, натомість, просив звільнити його від орендної плати з 17.03.2020, фактично за березень-травень 2020 року, через неможливість використання орендованого майна та зменшити нараховану суму орендної плати за червень-липень 2020 року на 50% у зв`язку з набранням чинності 17.07.2020 постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 №611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час карантину".
Позивачем у відповідь на листи відповідача було повідомлено щодо необхідності звернення до орендодавця за роз`ясненнями, врегулювання цього питання лише після прийняття урядом постанови про порядок сплати орендної плати у період дії карантину, звернення до орендодавця з проханням укласти додаткові договори про внесення змін до договору в частині зменшення орендної плати та очікування відповіді на вказане звернення. Зокрема, позивач повідомив відповідачу, що вимушений діяти в порядку та межах, встановлених чинним законодавством України та відповідно виставляти рахунки за оренду, незалежно від факту здійснення орендарем господарської діяльності в період дії карантину.
У зв`язку з неоплатою виставлених рахунків позивач (балансоутримувач) звертався до відповідача (орендаря) із претензіями від 10.06.2020 № 35-28/5-63 та від 16.09.2020 №35-28/5-168 стосовно сплати суми заборгованості за вищевказаним договором.
Листом від 07.08.2020 №01-10.1-324 у відповідь на претензію позивача відповідач повідомив про безпідставність вимог позивача та залишив їх без задоволення.
Враховуючи викладені обставини та те, що відповідачем було частково здійснено сплату боргу у сумі 31 097,77 грн за зобов`язаннями лютого 2020 року, позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість щодо орендних платежів на користь балансоутримувача по договору за період березень-липень 2020 року в сумі 100407,38 грн, а також  9 499,58 грн пені, 27 878,20 грн штрафу, 2 164,91 грн - 3% річних та 3 087,59 грн інфляційних втрат за період лютий - липень 2020 року.
Відповідач позов не визнав, стверджуючи про виникнення форс-мажорних обставин у зв`язку з запровадженням карантинних заходів та закриттям терміналу "D", в якому розміщене орендоване приміщення, тому, за його доводами, наявні підстави для звільнення від орендної плати на підставі частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України та зменшення розміру орендної плати до 50% відповідно до положень постанови КМУ №611 від 15.06.2020 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину".
          За наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що у період з 01.03.2020 по 11.03.2020 орендна плата на користь балансоутримувача без наявності підстав для зменшення склала 1 011,18 грн за один день оренди та 11 122,98 грн відповідно з урахуванням кількості днів оренди майна у вказаний період; за період з 12.03.2020 по 31.07.2020, враховуючи зменшення орендної плати на 50% в силу норм чинного законодавства, належним до сплати є розмір орендної плати 10 111,79 грн за березень 2020 року; 15 174,55 грн за квітень 2020 року, 6 456,29 грн за травень 2020 року, 6 469,20 грн за червень 2020 року, 6 430,39 грн за липень 2020 року, всього 55 765,20 грн, тому позов в частині стягнення  суми основного боргу підлягає частковому задоволенню. Відповідно підлягають частковому задоволенню пеня, штраф, 3% річних та інфляційні втрати коштів, з  врахуванням встановленого розміру суми основного боргу.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 44642,18грн основного боргу і нарахованих на них пені, штрафу, процентів річних і інфляційних втрат коштів, суд першої інстанції виходив з того, що  належною до нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача, як балансоутримувача, є орендна плата у розмірі 30%, розрахована відповідно до визначеної Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, із зменшенням на 50% відповідно до положень пункту 2 частини першої Постанови КМУ №611 та додатку №2 у період з 12.03.2020 по 31.07.2020.
Позивач у апеляційній скарзі оскаржує рішення суду виключено в частині відмови у стягненні 44642,18 грн основного боргу, 4409,61 грн пені, 9636,98 грн штрафу, 908,12 грн - 3% річних, 899,95 грн інфляційних втрат коштів, 907,45грн судового збору 28,46 грн витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальний дій.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що сторонами не змінювались умови договору в частині визначення розміру орендної плати, а Постанова КМУ №611 не може застосовуватись до спірних правовідносин сторін, тому відповідач повинен сплачувати орендну плату у повному розмірі. 
Частинами 1, 2 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з ч.4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.  Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Права та обов`язки між позивачем та відповідачем у даній справі виникли на підставі договору оренди №1463 нерухомого майна, що належить до державної власності від 05.08.2013, який за своєю правовою природою є договором оренди державного майна. 
Статтею 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується зі статтею 759 ЦК України,  встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.  
Статтею 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), яка кореспондується з п. 1 ч. 1 ст. 287 ГК України, передбачено, що орендодавцем нерухомого майна, що є державною власністю є: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.
Отже, відповідно до наведених положень ЦК України, ГК України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна" сторонами договору (оренди) з відповідними правами та обов`язками є: наймодавець (орендодавець) -  Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та наймач (орендар) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеравіа".
Частинами 1, 4 статті 286 ГК України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.
Згідно з пунктом 3.6 Договору оренда плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні: 70% до державного бюджету, 30% - балансоутримувачу.
Отже, хоча позивач не є стороною вказаного договору, однак, як балансоутримувач державного майна, що передано в оренду відповідачу, має право на отримання 30% від визначеної договором орендної плати.
Однак, Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2020 №228 "Питання перевезень авіаційним транспортом" заборонено з 12 год. 00 хв. 24.03.2020 до 22.05.2020 прийняття та відправлення повітряних суден, що виконують пасажирські перевезення осіб, які здійснюють подорож з туристичною метою та прийняття та відправлення повітряних суден, що виконують пасажирські перевезення, крім перевезень, які здійснюються через ДП "МА "Бориспіль" або у разі неможливості прийняття та відправлення повітряних суден ДП "МА "Бориспіль" - через Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького" як резервне.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" від 20.05.2020 № 392 установлено, що на період дії карантину забороняється прийняття та відправлення повітряних суден, що виконують міжнародні пасажирські перевезення, крім перевезень, які здійснюються через ДП "МА "Бориспіль" або у разі неможливості прийняття та відправлення повітряних суден ДП "МА "Бориспіль" - через Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького" як резервне. У разі необхідності задоволення державних потреб прийняття та відправлення повітряних суден, що виконують пасажирські перевезення, а також перевезення членів екіпажів морських та річкових суден, що прямують до/з місця своєї роботи, здійснюється за погодженням з відповідним міністерством. Цією постановою також передбачено, що у регіонах, в яких здійснюється послаблення протиепідемічних заходів, дозволяється з 15 червня прийняття та відправлення повітряних суден, що виконують пасажирські перевезення авіаційним транспортом.
Постановою КМУ №611 врегульовані деякі питання щодо звільнення орендарів від орендної плати, а також щодо нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, зокрема у пункті 1 цієї постанови передбачено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:
1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;
2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, здійснюється у розмірі:
50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2;
25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.
При цьому, визначено, орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї Постанови починаючи з дати встановлення карантину.
Відповідач у відзиві на позов зазначав, що у додатку 2 до постанови КМУ №611 наведено перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50%, зокрема, до переліку орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50% віднесено орендарів, які використовують нерухоме державне майно для розміщення офісних приміщень (зокрема в аеропортах).
Згідно умов Договору, в редакції Додаткового договору № 3 від 08.12.2016, цільове призначення орендованого майна не визначено; вказано лише, що в користування передається приміщення № 4.2.61 на 4-му поверсі терміналу "D", площею 6,6 кв. м; приміщення № 4.2.58 на 4-му поверсі терміналу "D", площею 21,2 кв. м та приміщення № В.2.22 у підвалі терміналу "D", площею 24,2 кв. м.
У матеріалах справи міститься наказ №676 від 26.10.2020 РВ ФДМУ, яким погоджено відповідачу нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснювати у розмірі 50% суми нарахованої орендної плати за договором оренди № 1463 нерухомого майна, що належить до державної власності від 05.08.2013, однак лише відповідно до займаної площі у розмірі 6,60 кв.м.
Таким чином, як вірно встановив суд першої інстанції, лише орендоване відповідачем приміщення №4.2.61 на 4-му поверсі терміналу "D", площею 6,6кв. м, згідно наказу РВ ФДМУ підпадає під дію нарахування орендної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час карантину".
Щодо орендованого майна: приміщення №4.2.58 на 4-му поверсі терміналу "D", площею 21,2 кв. м та приміщення № В.2.22 у підвалі терміналу "D", площею 24,2 кв. м, яке перебувало в оренді у відповідача до 28.04.2020, матеріали справи не містять доказів погодження орендодавцем зменшення орендної плати.
Однак, частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, судам нижчих інстанцій результат вирішення конкретної судової справи.
Верховним Судом розглядався ряд спорів за позовами Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" про стягнення заборгованості з орендної плати  та у постановах від 26.06.2021 у справі №910/13397/20 та від 20.10.2021 у справі №911/3067/20 сформовані правові позиції щодо застосування положень Постанови КМУ №611, згідно яких: 
- за змістом пункту 1 додатку № 2 до Постанови КМУ № 611 "Перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків", до цього переліку включено орендарів, які використовують нерухоме державне майно для розміщення транспортних підприємств з перевезення пасажирів;
- відповідач як орендар, який використовує нерухоме державне майно для розміщення транспортного підприємства з перевезення пасажирів, відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №611, має право на зниження орендної плати на 50 відсотків;
- відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №611 зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину;
- з огляду на положення Постанови КМУ №611 нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати;
- за договором оренди орендодавцем державного майна є РВ ФДМУ по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, отже, забезпечити нарахування орендної плати на період карантину може тільки орендодавець;
- оскільки Постанова КМУ №611 не встановлює будь-якої процедури  надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, колегія суддів дійшла висновку, що нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо  звільнення або знижки орендної плати, так само як і  внесення змін до договору оренди, цією постановою не вимагається;
- позивач не є ні стороною договору оренди, ні власником державного майна, а лише як балансоутримувач майна отримує визначену орендодавцем у договорі частину орендної плати. У зв`язку з чим позивач, не маючи жодного стосунку до правовідносин сторін за договором, не уповноважений визначати порядок нарахування орендної плати. Такі повноваження має виключно власник майна та сторона договору оренди. Тобто, у даному випадку позивач штучно створив спір щодо розміру належної до сплати наймачем орендної плати, всупереч волевиявленню як органу управління - Кабінету Міністрів України, який встановив порядок нарахування орендної плати у спірний період.
При розгляді даної справи судом першої інстанції вірно встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеравіа" є підприємством галузі авіаційного транспорту, яке забезпечує обслуговування пасажирів та багажу, має право на продаж повітряних перевезень, здійснює обслуговування на пероні та місцях стоянок ПС, а також наземне адміністрування в аеропорту (підтверджується сертифікатами відповідності №КВР-СКО-451-05 від 18.02.2020, №КВР-СКО-456-06 від 02.03.2020, №КВР-СКО-450-05 від 18.02.2020, №АП0821 від 17.05.2018).
Відповідно, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеравіа", як орендар, який використовує нерухоме державне майно для розміщення транспортного підприємства з перевезення пасажирів, мав право на зниження орендної плати на 50% стосовно орендованого майна згідно договору оренди №1463 нерухомого майна, що належить до державної власності, від 05.08.2013.
За таких обставин, є  юридично правильним висновок суду першої інстанції про те, що належною до нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача, як балансоутримувача, є орендна плата у розмірі 30%, розрахована відповідно до визначеної Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, із зменшенням на 50% відповідно до положень пункту 2 частини першої Постанови КМУ №611 та додатку № 2 у період з 12.03.2020 по 31.07.2020, що за обґрунтованим  розрахунком, зробленим судом першої інстанції, становить 55765,20 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення 44642,18 грн основного боргу, то вони не підлягають задоволенню, як і не підлягають задоволенню похідні позовні вимоги про стягнення нарахованих на вказану суму пені, штрафу, відсотків річних та інфляційних втрат коштів.
Посилання позивача на постанови Верховного Суду України від 18.03.2015 у справі №3-19гс/15 (№14/59/5022-941/2012 (18/18/5022-404/2012), від 29.03.2017 у справі №916/1689/15 та постанову Верховного Суду від 15.02.2018 у справі №916/1578/15-г, то вказані справи не є релевантним з даним предметом спору, оскільки під час вирішення вказаних справ не існували обставини, які наявні за спірним предметом спору щодо зменшення розміру орендної плати за користування державним майном на період дії карантину.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доводи апелянта по суті  його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами  для скасування рішення господарського суду першої інстанції.
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
Суд першої інстанції перевірив всі доводи сторін, повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив всі надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду  Київської області законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні. 
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від  10 вересня 2021 року - без змін.
2. Справу повернути до Господарського суду Київської області.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст постанови складено 15.12.2021.

Головуючий суддя                                                            Т.П. Козир 

Судді                                                                                Г.П. Коробенко

                                                                                Г.А. Кравчук