Справа № 760/19755/20                                                                                                                                                      Суддя в І-й інстанції  Курова О.І.
Провадження № 33/824/2898/2021                                                                                                                               Суддя в 2-й інстанції  Ігнатюк О.В.

КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
 
І м е н е м    У к р а ї н и
 
21 жовтня 2021 року                                                                                      м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кваші М.М., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Кваші М.М. на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 25 серпня  2020 року, о 19 годині 30 хвилин, в м. Києві по Кільцевій дорозі, керуючи транспортним засобом «Volkswagen CC», номерний знак НОМЕР_1 , навпроти «Авторинку Жуляни», у порушення вимог п.п. 2.3 «б», 10.3 ПДР України, при перестроюванні не надав переваги в русі тягачеві Volvo FH, номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та допустив зіткнення з цим транспортним засобом, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Закриваючи провадження у справі суддя місцевого суду констатував наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, закрив провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисника Кваші М.М. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт звернув увагу на те, що на схемі місця ДТП невірно позначене розташування транспортних засобів відносно розмірів проїзної частини. Вказана обставина була предметом дооформлення матеріалів, однак указані недоліки усунуті не були. На переконання апелянта, направлені до суду адміністративні матеріали не відповідають критеріям належності та допустимості, у зв`язку із чим не могли бути використані судом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Захисник звернув увагу на пояснення водія ОСОБА_2 , які він надав у суді першої інстанції, відповідно до яких у момент руху він не бачив автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 . Вказані пояснення, на думку апелянта свідчать про порушення водієм ОСОБА_2 п. 2.3 ПДР України що призвели до наслідків у виді зіткнення транспортних засобів. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Будучи повідомленим про день, час і місце апеляційного розгляду інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 у судове засідання на визначений час не з`явився. Про причини неявки суду не повідомив та клопотання про відкладення судового розгляду до суду не надіслав. Враховуючи викладене вважаю за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 .
Вислухавши пояснення захисника Кваші М.М., який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи і просив скаргу задовольнити; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Рішення про визнання винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суддя місцевого суду мотивував наявністю достатньої кількості доказів, якими доводиться вина  ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.
Однак, такі висновки судді місцевого суду не ґрунтуються на матеріалах справи і погодитись із ними не можливо.
Відповідно до положень ст. ст. 1, 7, 245, 251, 252, 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується повний та всебічний розгляд справи, висновки судді повинні обґрунтовуватись зібраними та дослідженими під час судового розгляду доказами, яким повинна бути надана належна юридична оцінка. 
Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 у вину поставлено порушення вимог пунктів 2.3.б), 10.3. ПДР України, які проявилось у тому, що він, у дорожній обстановці, зазначеній у мотивувальній частині постанови судді, при перестроюванні не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та допустив зіткнення з цим транспортним засобом, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Рішення про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суддя місцевого суду обґрунтував  наявністю доказів, якими ця вина доводиться. Однак із такими висновками погодитись не можливо, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи і не відповідають вимогам закону.  
Так, поза увагою суду залишилось те, що обидва водії - учасники ДТП дали кардинально протилежні пояснення щодо дорожньої ситуації,  механізму її розвитку та дій учасників ДТП, що призвело до зіткнення та наступного пошкодження транспортних засобів. Водій автомобіля «Вольво» ОСОБА_2 пояснив, що ДТП сталася внаслідок того, що водій автомобіля «Фольксваген» змінюючи напрямок (смугу) руху не надав йому перевагу у русі, оскільки він рухався по смузі руху, на яку перелаштовувався автомобіль «Фольксваген». Водій автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_1 показав, що автомобіль «Вольво» допустив зіткнення із керованим ним автомобілем, удар прийшов у задню частину його автомобіля внаслідок чого автомобіль розвернуло.  Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять  доказів, які би спростовували пояснення обох водіїв чи указували на неспроможність цих пояснень. Будь-яких досліджень, у тому числі і із застосуванням спеціальних знань для перевірки обставин ДТП, розвитку дорожньої ситуації, яка призвела до зіткнення автомобілів та дій учасників ДТП у ході провадження у цій справі не проводилось. Щодо схеми місця ДТП, то із матеріалів справи вбачається, що у ході розгляду справи у суді першої інстанції об`єктивно була встановлена невідповідність цієї схеми дорожній обстановці на місці ДТП,  у тому числі і у частині розташування транспортних засобів після їх зіткнення та лінійних розмірів, які нанесені на схемі. Про зазначені недоліки схеми місця ДТП у ході судових засідань у суді першої інстанції пояснили обидва водії, саме їх пояснення стали підставою для повернення цієї справи на доопрацювання до органу Національної поліції. Суд звертає увагу на те, що після повернення цієї справи до суду першої інстанції зазначені недоліки схеми місця ДТП усунуті не були. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання зазначеної схеми місця ДТП належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Щодо наявної у матеріалах справи фотокартки із зображенням обох автомобілів, то із неї можливо лише зробити висновок про розташування транспортних засобів після зіткнення. Проте, таке розташування автомобілів, без застосування спеціальних знань в області техніки не може однозначно підтверджувати або спростовувати пояснення обох водіїв щодо причин та механізму розвитку ДТП. На думку суду, зазначене на фотокартці розташування транспортних засобів та місце контакту автомобілів відповідно до даних цієї фотокартки, викликають сумнів у обґрунтованості поставленого у вину ОСОБА_1 порушення вимог п. 10.3 ПДР України, що, відповідно до положень ст. 62 Конституції України, тлумачиться на користь останнього. Інші, наявні у матеріалах справи фотоматеріали не містять фактичних обставин, якими би підтверджувались чи спростовувались обставини, які підлягають доведенню у цій справі, у тому числі і доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому постановлено у вину.
За цих обставин суддя місцевого суду, фактично поклавши у основу свого рішення пояснення водія ОСОБА_2 , не навів у постанові належних мотивів того, із яких підстав він прийняв пояснення ОСОБА_2 та відхилив пояснення водія ОСОБА_1 .
Наведене у своїй сукупності указує на те, що у справі не зібрано доказів, якими доводиться вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Сукупність указаних обставин дає підстави стверджувати про не доведеність наявності у діях ОСОБА_1 як порушень вимог п. 10.3  ПДР України, так і відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Поставлене у вину ОСОБА_1 порушення вимог пункту 2.3.б) ПДР України, за умови відсутності доказів порушення ним вимог пункту 10.3. ПДР України, саме по собі не може перебувати у причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення транспортних засобів та наступного їх пошкодження.
Не врахування цих обставин призвело до ухвалення суддею місцевого суду постанови про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, яка не відповідає критеріям законності та обґрунтованості у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню.
Оскільки у ході провадження у цій справі не здобуто доказів доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у цій справі підлягає закриттю із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю у діях  ОСОБА_1  складу даного адміністративного правопорушення. 
Із урахуванням того, що розгляд справи як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанції проводився виключно щодо ОСОБА_1 , суд не надає будь-якої оцінки діям у даній дорожній ситуації водія ОСОБА_2 . 
Керуючись п.1 ч.1 ст. 247,ст. 294 КУпАП, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Кваші М.М. задовольнити.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року щодо ОСОБА_1  скасувати.
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю у діях  ОСОБА_1  складу даного адміністративного правопорушення. 
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                    Ігнатюк О.В.