УХВАЛА
 
20 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 272/450/18
провадження № 61-8956св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Крата В. І. 
суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
 
позивач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб»,
відповідачі: ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Жива Нива», 
третя особа - комунальне підприємство «Центр державної реєстрації»,
 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» на постанову Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2019 року в складі колегії суддів Галацевич О. М., Борисюка Р. М., Микитюк О. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У квітні 2018 року СТОВ «Хлібороб» звернулося в суд із позовом до  ОСОБА_1 , ТОВ «Жива Нива» про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації, визнання договору поновленим та визнання додаткової угоди укладеною. 
 
Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2018 року позов задоволено частково:
- визнано недійсним договір оренди землі від 22 листопада 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Жива Нива»;
- скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер 38376202 від 28 листопада 2017 року, прийняте державним реєстратором Житомирської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Богушем О. В.;
- визнано поновленим договір оренди землі від 21 вересня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та СТОВ «ХЛІБОРОБ» щодо земельної ділянки загальною площею 2,9417 га, кадастровий номер 1820388600:03:000:0160.
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Жива Нива» задоволено: рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в позові.
 
У травні 2019 року СТОВ «Хлібороб» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду та просило її скасувати як прийняту з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2019 року відкрито касаційне провадження в справі. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2021 року зупинено провадження в                       справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи                   № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21).
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2021 року поновлено касаційне провадження в справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Пред`являючи позов, СТОВ «Хлібороб» посилалося на те, що укладений відповідачами договір оренди земельної ділянки порушує переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк.
 
Водночас ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2021 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 143/591/20 за позовом ТОВ «Погребещинське» звернулось з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків орендаря.
 
Направляючи справу № 143/591/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів  вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленій постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року в справі № 6-55цс15, та вказати, що визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням переважного права на укладення договору оренди на новий строк, не поновлює порушеного права, а тому такий спосіб є неефективним для захисту переважного права; ефективним способом захисту, який забезпечуватиме відновлення порушеного переважного права на укладення договору оренди на новий строк, є позов про переведення прав та обов`язків наймача.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року справу № 143/591/20 (провадження № 14-72цс21) прийнято до розгляду.
 
Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 143/591/20 (провадження № 14-72цс21).
 
У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється в випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
 
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
   
УХВАЛИВ :
 
Зупинити касаційне провадження в справі № 272/450/18 за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Жива Нива» про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації, визнання договору поновленим та визнання додаткової угоди укладеною до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 143/591/20 (провадження № 14-72цс21).
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                            В. І. Крат
 
Судді                                                                                    Н. О. Антоненко 
 
                                                                                            І. О. Дундар
 
                                                                                            Є. В. Краснощоков
 
                                                                                            М. М. Русинчук