ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7624/21 Справа № 211/537/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 211/537/20
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.
сторони:
позивач: Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»
відповідач: ОСОБА_1 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Кривому Розі, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року, яке ухвалено суддею Малаховською І.Б. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять, -
ВСТАНОВИВ:
В січні 2020 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. 
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України, зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. 
Позивачем надавались послуги з централізованого опалення відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , однак відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, в результаті чого виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.02.2002 року по 01.09.2019 року в сумі 26 786,57 грн. Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути на свою користь з відповідача та вирішити питання про розподіл судових витрат по справі.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року, в якому виправлено описку ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за послуги з централізованого опалювання в розмірі 11 494,50 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 903,86 грн. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог повивача посилаючись на те, що судом першої інстанції при розгляді даного спору було допущено неповне з`ясування обставин справи, оскільки не було прийнято до уваги наданий відповідачем відзив на позовну заяву та докази того, що позивачем по справі не надавались належної якості послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 та докази того, що за вказаною адресою відсутні стояки - труби гарячого теплопостачання, а відповідачу по справі надано погодження на влаштування індивідуального опалення за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому суд першої інстанції в рішенні суду посилається на норми ч.1 ст. 714 ЦК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України в яких йдеться мова про договір постачання енергетичними та іншими ресурсами, проте матеріали справи не місять доказів наявності укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення.
Крім того відповідач зауважує, що рішення суду першої інстанції, яке ухвалено 22 лютого 2021 року, було надіслано судом до єдиного реєстру судових рішень 01.06.2021 року та оприлюднено 02.06.2021 року, при цьому оскаржуваним рішенням суду заборгованість за послуги з централізованого опалення та витрати по сплаті судового збору стягнуті з ОСОБА_2 , в той час як відповідач - ОСОБА_1 . 
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5). 
За вказаною адресою в КПТМ «Криворіжтепломережа» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким здійснюється облік та нарахування вартості послуг з централізованого опалення. 
Матеріали справи не місять відомостей про укладення між сторонами по справі договору про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення. 
Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначив, що відповідач вчасно оплату за надані послуги не здійснював, внаслідок чого за період з 01.02.2002 року по 01.09.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 26 786,57 грн. 21 коп. 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з січня 2017 року по квітень 2019 року, з урахуванням того, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 нарахування припинені в квітні 2019 року, в розмірі 11 494 грн. 50 коп. в межах строків позовної давності, про застосування якого відповідачем було заявлено клопотання. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до ст.ст.4,6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники - споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги – це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно зі ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові – послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги – послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Так, згідно із ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
Як вбачається з матеріалів справи, надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 здійснювалось КПТМ «Криворіжтепломережа».
КПТМ «Криворіжтепломережа», відповідно до тарифів на теплову енергію, в оспорюваний період, постачалося централізоване опалення до житла відповідача, однак відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином.
Так, рішенням виконавчого комітету Криворізької міської Ради № 53 від 17.01.2008 року вартість опалення за 1 Гкал становила  – 200 грн. З 01.01.2011 року затверджені Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1844 від 14.12.2010 року, тариф на теплову енергію для населення - 269,50 грн. за 1 Гкал;
З 01.07.2014 року затверджено Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 650 від 06.06.2014 року, та з 21.11.2014 року затверджено Постановою Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг № 146 від 31.10.2014 року, для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 427,83 грн./Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 12,94 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильників до систем гарячого водопостачання - 27,21 грн. за 1 куб. м (з податком на додану вартість); за відсутності рушникосушильників - 25,29 грн. за 1 куб. м (з податком на додану вартість).
З 01.05.2015 року затверджені Постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 року з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 720,15 грн./Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 21,77 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з ПДВ). 
З 01.07.2016 року по 03.11.2016 року затверджено Постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 року зі змінами згідно постанови НКРЕКП №1101 від 09.06.2016 року з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії – 1411,77 грн./Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії – 42,69 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість).
З 04.11.2016 року затверджені Постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015 року зі змінами згідно постанови НКРЕКП № 1782 від 06.10.2016 року з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії – 1417 грн./Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії – 51,63 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість).
З 09.07.2017 року затверджені Постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 784 від 15.06.2017 року зі змінами згідно постанови НКРЕКП №11171 від 31.03.2015 року з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії – 1393,27 грн./Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії – 50,73 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість).
З 31.12.2017 року згідно Постанови від 28.12.2017 № 1536 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року №1171», для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії – 1424,96 грн./Гкал, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова – 1070,27 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової – 354,69 грн/Гкал).
Для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії – 67,05 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова – 50,36 грн. за 1 кв. м; решта витрат, крім паливної складової – 16,69 грн. за 1 кв. м).  
З 06.10.2018 року відповідно до  Постанови НКРЕКП від 27.02.2018 № 240 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 31.03.2015 року №1171  тариф для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1431,15 грн./Гкал (з ПДВ); тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 67,34 грн. /м2 (з ПДВ).
З 01.01.2019 року відповідно до Постанови НКРЕКП від 10.12.2018 № 1752 "Про встановлення тарифів на послугу з централізованого опалення, що надається населенню КПТМ "Криворіжтепломережа", яке є виконавцем цієї послуги" тариф для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1701,19 грн./Гкал (з ПДВ); тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 80,04 грн./кв.м? (з ПДВ).
Відповідач є споживачем послуг, однак оплату за отримані послуги належним чином не здійснював, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01 серпня 2002 року по 01 вересня 2019 року склала 26 786 грн. 57 коп.
Враховуючи ту обставину, що відповідач у встановлені законом строки не вносив плату за надані позивачем житлово-комунальні послуги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані позивачем послуги з централізованого опалення в межах строків позовної давності за період з січня 2017 року по квітень 2019 року, про застосування якого відповідачем по справі подано відповідну заяву.
Колегією суддів перевірено проведений судом першої інстанції розрахунок заборгованості за надані позивачем послуги з централізованого опалення за період з січня 2017 року по квітень 2019 року, з яким колегія суддів погоджується та вважає його вірним.
На підставі наведеного вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з січня 2017 року по квітень 2019 в розмірі 11 494 грн. 50 коп. в межах строків позовної давності про застосування якого відповідачем було заявлено клопотання. 
Не можуть бути підставою для скасування рішення та відмови в задоволені позовних вимог доводи апеляційної скарги про те, що за адресою: АДРЕСА_1 відсутні стояки - труби гарячого теплопостачання а відповідачу по справі надано погодження на влаштування індивідуального опалення за адресою: АДРЕСА_1 , з огляду на наступне.
Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі – Правила).
Відповідно до пункту 24 Правил, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Згідно з п.26 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, який був чинний на момент винекнення правовідносин між сторонами та втратив чинність з 17 вересня 2019 року, визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.
Відповідно до п. 1.2 Порядку, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж.
Згідно з п.2.1. Порядку, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинку) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканця будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.
Комісія після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Засідання комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення комісії оформлюється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.
Відповідно до п. 2.2.1 Порядку, при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення.
Згідно з п. 2.3. Порядку, отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.
Відповідно до п. 2.5 Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи.
Згідно з п. 2.6 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.
Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (п.2.2 Порядку).
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни до наказу від 22 листопада 2005 № 4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.
Отже, з наведеного вище слідує, що відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається лише на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання процедури, прийнятого на підставі заяви власника (власників) будинку.
Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у справі № 6-1192цс15 від 11 листопада 2015 року, Постанові Верховного Суду у справі № 915/89/16 від 02 березня 2018 року, Постанові Верховного Суду у справі №522/401/15-ц від 25 вересня 2019 року та Постанові Верховного Суду у справі № 487/955/18 від 12 березня 2021 року.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, ОСОБА_2 звернувся до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради з питання влаштування індивідуального опалення в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Комісією вирішено надати погодження ОСОБА_2 на влаштування індивідуального опалення в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 для чого відповідачу необхідно було отримати технічні умови в управліні житлово-комунального господарства викнкому міськ ради, ВАТ «Криворіжгаз», КП «Криворіжтепломережа», КП «Кривбасводокнал». Проект узгодити з вищезазначеними підприємствами. Крім того, відповідач мав провести відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення силами монтажної організації, яка має відповідні ліцензії на виконання робіт, та погасити заборгованість за житлово-комунальні послуги та надати довідку ТОВ «Нова-Ком» (а.с.49).
При цьому, доказів звернення відповідача після облаштування квартири індивідуальним автономним опаленням до створеної рішенням виконкому Криворізької міської ради міжвідомчої комісії з питання відключення споживача від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, суду не надано. Тому об`єктивно встановити, що відповідач не користувався послугами позивача з теплопостачання - неможливо. До того ж встановлення автономного опалення не визначає наявність підстав для відключення квартири від системи централізованого опалення. 
Технічні умови для правомірного відключення від центральної системи теплопостачання відповідач не виготовляв та відповідний дозвіл на відключення та влаштування індивідуального автономного опалення, у передбаченому законом порядку, не отримував. Відтак, відсутність у відповідача законного Акта, затвердженого рішенням комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО та ГВ є підставою для продовження нарахування коштів за комунальні послуги. 
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що у ОСОБА_2 відсутні правові підстави для звільнення від оплати послуг, що надавалися КПТМ «Криворіжтепломережа».
Слід зауважити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які, у свою чергу мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним законній меті.
У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, як дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.
Колегія суддів звертає увагу на те, що законодавчо обмежене право мешканців багатоквартирних будинків самовільно здійснювати демонтаж від системи центрального опалення, оскільки це може призвести до порушення прав інших співвласників багатоквартирного будинку. Тому, з дотриманням принципу справедливого балансу, держава урегульовала спірне питання шляхом дотримання певної системи правил, дотримання яких є обов`язковими для відключення від системи центрального опалення.
Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем по справі не надавались належної якості послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки підтверджений факт надання позивачем неякісних послуг з централізованого опалення є підставою для перерахунку вартості оплати таких послуг, .
Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в рішенні суду посилається на норми ч.1 ст. 714 ЦК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, в яких йдеться мова про договір постачання енергетичними та іншими ресурсами, проте матеріали справи не місять доказів наявності укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення, оскільки в даному випадку в рішенні суду відсутні посилання на наявність укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення, а зазначені вище норми матеріального права приведені в рішенні суду як загальні норми, які регулюють правовідносини щодо постачання енергетичними ресурсами. 
Крім того, у частині першій статті 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. 
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. 
Відповідна правова позиція сформульована у Постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, Постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, провадження № 61-11107св18, Постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, провадження № 61-26204св18. 
Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції, яке ухвалено 22 лютого 2021 року, було надіслано судом до єдиного реєстру судових рішень 01.06.2021 року та оприлюднено 02.06.2021 року, при цьому оскаржуваним рішенням суду заборгованість за послуги з централізованого опалення та витрати по сплаті судового збору стягнуті з ОСОБА_2 , в той час як відповідач - ОСОБА_1 , оскільки несвоєчасне внесення рішення суду до єдиного реєстру судових рішень не свідчить про його незаконність, а допущенні в рішенні суду першої інстанції описки виправлені ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року.
Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги та доповнень до апеляційної скарги, не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної та доповнень до апеляційної скарги - відсутні.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги та доповнень до апеляційної скарги, висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга та доповнення до апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 11 жовтня 2021 року.

Головуючий:

Судді: