ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року	Львів	Справа № 460/6619/20 пров. № А/857/7450/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В., 
                                                                                 Ільчишин Н.В.,                                                                             
з участю секретаря судового засідання                Петрунів В.І.,
позивача                                                                    ОСОБА_1 
представника відповідача                                      Земляк Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96) на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року (прийняте у м. Рівне суддею Борискіним С. А., складене у повному обсязі 02 лютого 2021 року) у справі № 460/6619/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

                                                    В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив визнати дії Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)", що виражаються в позбавленні його, як засудженого, права на короткострокові побачення у відкритих умовах протиправними та зобов`язати Державну установу "Городищенська виправна колонія (№ 96)" дотримуватися його законних прав, як засудженого, на короткострокові побачення у відкритих умовах. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що має право на короткострокові побачення у відкритих умовах з його дружиною, однак відповідачем протиправно відмовлено у їх проведенні з огляду на виявлення у особи, яка прибула для побачення, під час попередніх побачень грошових коштів та існування високого ступеня ризику допущення повторного порушення встановленого порядку проведення побачень. Крім того, враховуючи наявність достатньої суми коштів для оплати послуг на його рахунку "електронного гаманця", має право на дистанційне короткострокове побачення з сестрою, шляхом застосування мережі Інтернет, однак відповідачем протиправно відмовлено у його проведенні.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 прийнято відмову представника позивача від позову в частині позовних вимог у адміністративній справі № 460/6619/20. 
Закрито провадження в адміністративній справі № 460/6619/20 в частині позовних вимог про зобов`язання Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)", дотримуватися законних прав засудженого ОСОБА_1 на короткострокові побачення у відкритих умовах.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року позов задоволено. 
Визнано протиправними дії Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)", що виразилися в позбавленні права засудженого ОСОБА_1 на короткострокові побачення у відкритих умовах.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржила Державна установа "Городищенська виправна колонія (№ 96), яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, за невідповідності висновків суду обставинам справи, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що підставою відмови у проведенні 30.11.2019 короткострокових побачень позивача у відкритих умовах з його дружиною є виявлення 08.02.2019 у його дружини під час заходу на тривале з ним побачення грошових коштів та існування високого ступеня ризику допущення повторного порушення встановленого порядку проведення побачень, що є порушенням вимог пункту 1 розділу XIV та розділу XV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. 30.04.2020 та 07.09.2020 згідно довідки про наявність заохочень та стягнень у засудженого ОСОБА_1 було застосовано догану та сувору догану, а саме: зберігання заборонених предметів та використання заборонених предметів. Вказує на те, що з урахуванням поведінки засудженого під час відбування покарання, допущених правил поведінки під час попередніх побачень, а також рекомендацій психолога короткострокові побачення можуть надаватися як у відкритих, так і в закритих умовах. З огляду на викладене, недоцільно застосовувати короткострокове побачення у відкритих умовах.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказав, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не спростовують доводів позивача, викладених у позовній заяві, та оскаржуваного рішення суду першої інстанції; жодних доказів в обґрунтування порушенням судом першої інстанції при ухваленні цього рішення норм матеріального права відповідачем при поданні апеляційної скарги не надано.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, з підстав, у ній зазначених, просив апеляційну скаргу задовольнити.
Позивач, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , станом на час звернення до суду, відбував покарання у вигляді довічного позбавлення волі в Державній установі "Городищенська виправна колонія (№ 96)".
30.11.2019 до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)" прибула дружина позивача - ОСОБА_2 для проведення короткострокового побачення у відкритих умовах (без суцільного розмежувального переговорного пристрою) з ОСОБА_1 .
У проведенні такого короткострокового побачення позивачу було відмовлено.
Листом від 02.12.2019 № 30/01/5107 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що причиною відмови у наданні короткострокового побачення у відкритих умовах (без суцільного розмежувального скла та переговорного пристрою) з його дружиною 30.11.2019 є те, що у його дружини ОСОБА_2 08.02.2019 під час заходу на тривале побачення з позивачем було виявлено грошові кошти в сумі 316 гривень та існує високий ступінь ризику допущення повторного порушення встановленого порядку проведення побачень. Підставою відмови є вимоги розділу XIV п.1 та розділу XV п. 1 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.
У листах від 02.01.2020 № 17/21, від 30.01.2020 № 17/475, від 02.03.2020 № 17/976 відповідач зазначив аналогічні за змістом причини відмови у наданні короткострокового побачення у відкритих умовах з дружиною позивача 28.12.2019, 25.01.2020 та 29.02.2020.
Отже, остання відмова у наданні короткострокового побачення у відкритих умовах надана позивачу 02.03.2020, з якою він ознайомився 03.03.2020.
Також, 15.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з письмовою заявою, у якій, у зв`язку з карантинними заходами від коронавірусу, просив надати йому 27.04.2020 дистанційне короткострокове побачення з його сестрою - ОСОБА_1 через мережу Інтернет.
У відповідь на таку заяву, відповідач листом від 23.04.2020 № 06/1685, серед іншого, роз`яснив позивачу, що користування глобального мережею Інтернет проводиться протягом дня у вільний від роботи час та поза часом, передбаченим для приймання їжі та безперервного сну. Користування глобальною мережею Інтернет оплачується з особистих коштів засуджених або коштів інших осіб шляхом їх внесення на електронний гаманець.
Вартість користування послугами мережі Інтернет в Державній установі "Городищенська виправна колонія (№ 96)" становить 4 грн 25 коп. за годину. Вказав, що для забезпечення онлайн-побачення рідні (близькі, друзі) позивача можуть дистанційно поповнити його особовий рахунок за відповідними реквізитами колонії або скористатися інтернет-послугою "електронний гаманець".

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що доказів відмови ОСОБА_2 від огляду її речей і одягу до і після побачення відповідачем суду надано не було. При цьому, оцінка дій відповідача щодо можливості надання позивачу доступу до мережі Інтернет за його заявою від 15.04.2020 в межах спірних правовідносин судом не надається, оскільки ним оскаржуються дії колонії щодо ненадання йому права на короткострокові побачення у відкритих умовах (без суцільного розмежувального скла та переговорного пристрою), а не права засудженого користуватися мережею Інтернет.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (ч. 1, 2 ст. 7 Кримінально-виконавчого кодексу України).
Частиною 2 ст. 151 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що на осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, зокрема зустрічатися з родичами та іншими особами.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.110 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені мають право на побачення: короткострокові тривалістю до чотирьох годин і тривалі - до трьох діб. Короткострокові побачення надаються з родичами або іншими особами у присутності представника колонії. Тривалі побачення надаються з правом спільного проживання і тільки з близькими родичами (подружжя, батьки, діти, всиновлювачі, всиновлені, рідні брати й сестри, дід, баба, онуки). Тривалі побачення можуть надаватися і подружжю, яке проживало однією сім`єю, але не перебувало у шлюбі, за умови, що в них є спільні неповнолітні діти. Оплата послуг за користування кімнатами короткострокових і тривалих побачень здійснюється засудженими або їх родичами чи іншими особами за рахунок власних коштів.
Кількість і види побачень встановлюються:
засудженим, що знаходяться в дільниці посиленого контролю, надається одне короткострокове побачення на місяць і одне тривале побачення на три місяці;
засудженим, що знаходяться в дільниці ресоціалізації, надається одне короткострокове побачення на місяць і одне тривале побачення на два місяці;
засудженим, що перебувають в дільниці соціальної адаптації та соціальної реабілітації, надаються короткострокові побачення без обмежень та тривале побачення щомісяця.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі врегульовано Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5 (далі - Правила).
У відповідності до вимог пункту 1 розділу XIV Правил засудженим за нормами, встановленими статтями 51, 59, 110, 151 Кримінально-виконавчого кодексу України, надаються короткострокові та тривалі побачення.
Короткострокові побачення надаються з родичами та іншими особами у присутності представника адміністрації установи виконання покарань.
З урахуванням поведінки засудженого під час відбування покарання, допущених порушень правил поведінки під час попередніх побачень, а також рекомендацій психолога короткострокові побачення можуть надаватися як у відкритих (без суцільного розмежувального скла та переговорного пристрою), так і в закритих умовах (через суцільне розмежувальне скло та переговорний пристрій).
Короткострокові побачення у закритих умовах відбуваються у випадках високого ступеню ризику порушення засудженим встановленого порядку проведення побачень, а також у випадку, передбаченому пунктом 1 розділу ХV цих Правил.
Короткострокові та тривалі побачення засудженим, які перебувають у лікарняних закладах, надаються у порядку, встановленому цим розділом, за відсутності у засуджених медичних протипоказань.
Відповідно до вимог пункту 1 розділу XV Правил осіб, які прибули на побачення, приймають начальник установи або його заступник, начальник відділення або ЧПНУ. Їх попереджають про обов`язкове дотримання правил поведінки під час побачення, заборону нелегальних передач та про негайне припинення побачення, якщо буде виявлено порушення встановленого цими Правилами порядку.
Гроші, цінні папери і речі, а також предмети, заборонені для використання в установах, здаються молодшому інспектору чергової зміни з проведення побачень, вносяться до журналу обліку предметів та цінностей, що здаються для зберігання на час побачення (додаток 15), і зберігаються у сейфі, який встановлюється у службовому приміщенні молодшого інспектора чергової зміни.
У разі наявності достатніх підстав убачати, що особа, яка прибула на побачення, має намір передати засудженому гроші, цінні папери і речі, а також предмети, заборонені для використання в установах виконання покарань, або отримати їх від засудженого начальник установи виконання покарань оголошує такій особі про те, що побачення їй буде надано тільки тоді, коли вона погодиться на огляд її речей і одягу до і після побачення. Такий огляд проводиться у порядку, встановленому пунктом 1 розділу ХXIV цих Правил.
Якщо особа, яка прибула на побачення, відмовилась від огляду речей і одягу, їй може бути надане із засудженим лише короткострокове побачення у закритих умовах.
У разі виявлення прихованих від огляду грошей, цінних паперів і речей, а також предметів, заборонених для використання в установах виконання покарань, особам, які намагалися передати їх засудженим, тривале побачення не надається або припиняється і складаються матеріали для притягнення таких осіб до адміністративної відповідальності.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що засуджені, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, мають право, зокрема, на короткострокові побачення з родичами, які з урахуванням поведінки засудженого під час відбування покарання, допущених порушень правил поведінки під час попередніх побачень, рекомендацій психолога, а також відмови особи, яка прибула на побачення, від огляду речей і одягу, можуть надаватися як у відкритих (без суцільного розмежувального скла та переговорного пристрою), так і в закритих умовах.
Як видно з матеріалів справи, 02.12.2019 позивачу та його дружині було відмовлено у короткостроковому побаченні на підставі пункту 1 розділу XІV Правил, а також пункту 1 розділу XV Правил, оскільки під час заходу дружини на тривале побачення 08.02.2019 було виявлено грошові кошти в сумі 316,00 грн та існує високий ступінь ризику допущення повторного порушення порядку проведення побачень.
Так, згідно з долученими до матеріалів справи рекомендаціями психолога, що є у висновках індивідуальної оцінки потенційних ризиків щодо визначення виду можливого застосування до засудженого короткострокового побачення від 22.10.2019, від 25.11.2019, від 19.12.2020, вивчаючи індивідуальну оцінку засудженого ОСОБА_1 , потенційних ризиків щодо застосування короткострокового побачення у відкритих умовах (без суцільного розмежувального скла та переговорного пристрою) не виявлено.

Суд звертає увагу на те, що лише відмова особи, яка прибула на побачення, від огляду її речей і одягу може стати причиною надання їй короткострокового побачення із засудженим у закритих умовах, а в цьому випадку дружина позивача перед побаченням надала згоду на огляд її речей та одягу.
Також, як зазначив суд першої інстанції, положеннями 1 розділу XІV, а також пункту 1 розділу XV Правил обставини виявлення у особи, яка прибула на короткострокове побачення, грошових коштів під час попередніх побачень та ймовірність існування високого ступінь ризику допущення повторного порушення порядку проведення побачень, не визначені як підстави для відмови у наданні короткострокового побачення засудженому.
Доказів допущених позивачем порушень правил поведінки під час попередніх побачень матеріали справи не містять. 

Щодо доводів відповідача про застосування до позивача 30.04.2020 та 07.09.2020 догани та суворої догани, а саме: зберігання заборонених предметів та використання заборонених предметів, суд вважає такі безпідставними, оскільки позивачу було відмовлено у короткострокових побаченнях у відкритих умовах 30.11.2019, 28.12.2019, 25.01.2020,  29.02.2020, відтак, вказані дисциплінарні стягнення не стали підставою для вказаних відмов.

З огляду на викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)" щодо позбавлення права засудженого ОСОБА_1 на короткострокові побачення у відкритих умовах.
Також суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для надання оцінки діям відповідача щодо можливості надання позивачу доступу до мережі Інтернет за його заявою від 15.04.2020, позаяк позивач оскаржує дії колонії щодо ненадання йому права на короткострокові побачення у відкритих умовах, а не права засудженого користуватися мережею Інтернет.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.  

Керуючись ст.ст. 229, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96) залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року в адміністративній справі № 460/6619/20  - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Постанова складена у повному обсязі 08 жовтня 2021 року.