ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи №947/25715/19
Апеляційне провадження № 22-ц/813/6848/21 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач), 
суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря -Кузьмук А.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 29 січня 2021 року, постановлену під головуванням судді Маломуж А.І.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст руху справи в суді
У липні 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування, ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_1 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна, визнання нікчемним договір дарування 90/100 часток житлового будинку, укладеного 06 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (т.1а.с.2-7).
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05 жовтня 2019 року вказані позовні вимоги роз`єднані, позов ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в частині визнання ОСОБА_1 недієздатним та встановлення над ним опіки виділено в окреме провадження (т.1а.с.27-28).
В подальшому, представником ОСОБА_2 адвокатом Пуленко А.Г., була подана уточнена заява про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, де заявником був вказаний ОСОБА_2 , а заінтересованими особами - Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування та ОСОБА_1 (т.1а.с.113-117).
Короткий зміст уточненого клопотання про призначення експертизи 
В рамках розгляду вказаної справи представниками заявника ОСОБА_2 адвокатами Пуленко А.Г. та Гареєвим Є.Ш. було подано уточнене в подальшому клопотання про призначення відносно ОСОБА_1 судово-психіатричної експертизи.
Клопотання обґрунтовано тим, що у справах про визнання особи недієздатною для встановлення психічного стану фізичної особи передбачено обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи (т.2а.с.17-18,20).
Заінтересована особа ОСОБА_1 та його представник адвокат Тищенко С.Ю. проти задоволення клопотання категорично заперечували, посилаючись на відсутність обґрунтованих підстав для її проведення (т.2а.с.22-30).

Зміст судового рішення суду першої інстанції
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 29 січня 2021 року клопотання представників заявника задоволено. 
Призначено судово-психіатричну експертизу на вирішення якої поставлено наступні питання:
1.Чи страждав ОСОБА_4 на психічне захворювання чи інший психічний розлад станом на 01 червня 2019 року та чи страждає на даний час?
2. Чи був ОСОБА_4 здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними станом на 01 січня 2019 року та по теперішній час та в якій мірі?
Проведення експертизи доручено експертам комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради».
Провадження по справі зупинене на час проведення експертизи (т.2а.с.31). 
Судове рішення мотивовано тим, що в справах про визнання фізичної особи недієздатною для встановлення психічного стану фізичної особи передбачено обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про призначення відносно нього судово-психіатричної експертизи.
Доводи скарги зводяться до того, що суд першої інстанції належним чином не мотивував  необхідність призначення вказаної експертизи, що в матеріалах справи відсутні достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у нього тяжкого психічного розладу та у порушення п.6 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я 08 травня 2018 року №865 не визначив якою експертиза має бути за формою: амбулаторною чи стаціонарною (т.2а.с.34-38).
У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника адвокат Пуленко А.Г. просила залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів (т.2а.с.82-86).

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, заінтересовану особу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5 , представника заявника ОСОБА_6 , перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Консультативна рада європейських суддів у Висновку №11 (2008) про якість судових рішень зазначила, що професійність суддів є головною гарантією високої якості судових рішень та вимагає високого рівня юридичної підготовки суддів.
Невід`ємними складовими судового рішення є зрозумілість та умотивованість.
Щоб мати ознаки високої якості, судове рішення повинно сприйматися сторонами по справі та суспільством у цілому як результат правильного застосування юридичних норм, справедливого судового процесу та належної оцінки фактів, а також як таке, що може бути ефективно виконаним. Лише в цьому випадку сторони будуть упевнені, що їхню справу було розглянуто й вирішено належним чином, а громадськість сприйме ухвалене рішення як фактор відновлення суспільної злагоди.
Усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в зрозумілому стилі, доступному для всіх.
Виклад мотивів прийняття рішення не лише полегшує розуміння судового рішення та сприяє визнанню сторонами його суті, а й є насамперед гарантією проти нелегітимних рішень (свавілля).
Колегія суддів вважає, що юридичний критерій недієздатності має перш за все медичну (психіатричну) природу. Він свідчить про тяжкість психічного захворювання чи слабоумства, ступінь розпаду особистості з точки зору інтелектуального і вольового моментів психічної діяльності. Саме з цієї причини визначення юридичного критерію недієздатності віднесено до компетенції експертів-психіатрів.
Стаття 298 ЦПК України вказує на те, що призначення судово-психіатричної експертизи у справах про визнання фізичної особи недієздатною можливе не в будь-якому випадку, а лише при наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я цієї особи. 
Таким чином, сам по собі факт звернення до суду із заявою про визнання особи недієздатною не є безумовною підставою для призначення судом експертизи.
Така експертиза є обов`язковою лише при розгляді заяви про поновлення такої особи в цивільній дієздатності (ч.4ст.300 ЦПК України). 
Під достатніми даними слід розуміти будь-яку інформацію, яка дозволяє припустити наявність у фізичної особи певних психічних розладів, зокрема, відомості:
-про те, що особа перебувала або перебуває під наглядом психоневрологічного або наркологічного диспансеру, або перебувала на лікуванні в психіатричному або наркологічному лікувальному закладі, знаходилась на примусовому лікуванні, має інвалідність по психічному захворюванню;
-відомості про неправильну або дивну (незвичайну) поведінку особи, яку просять визнати недієздатною;
-з показань свідків, родичів, знайомих, із виробничих та побутових характеристик про особливості поведінки, які можуть свідчити як прояви психічних розладів:
-повідомлення самої особи, відносно якої розглядається заява про визнання її недієздатною, про свої хворобливі переживання та суб`єктивні відчуття, які можуть свідчити про наявність будь-яких розладів психічної діяльності тощо.
Таких відомостей ухвала суду першої інстанції не містить.
Всупереч вимогам п.6ч.1ст.206,ч.1ст.298 ЦПК України в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суду не викладено жодних достатніх даних, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення судово-психіатричної експертизи. При цьому, у порушення п.6 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я 08 травня 2018 року №865, місцевий суд не визначив якою експертиза має бути за формою: амбулаторною чи стаціонарною.
Не містить посилання на достатні дані про психічний розлад здоров`я ОСОБА_1 й клопотання представників заявника про призначення відповідної експертизи.(т.2а.с.17-18,20).
За таких обставин неможливо зрозуміти якими мотивами керувався суд першої інстанції, призначаючи у справі відповідну експертизу. 
Ураховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції, яка є необґрунтованою, скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні клопотання представників заявника про призначення відносно ОСОБА_1 судово-психіатричної експертизи. 
Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 29 січня 2021 року скасувати.
У клопотанні представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_2 про призначення судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_1 залишити відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 11 жовтня 2021 року.

Головуючий
Судді: