ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1265/21                                                                      

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.
За участю секретаря: Шевченко Е.П.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року, суддя Баргаміна Н.М., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

У С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оріон" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми "С" від 20.10.2020 № 00001390901, № 00001410901.
Позовні вимоги обґрунтувано тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 25.05.2019 до 25.05.2020 та на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, терміном дії з 24.05.2019 до 24.05.2020 були в наявності, а тому на момент продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів 25.05.2020 та 24.05.2020 відповідно, вказані ліцензії були дійсні, порушення вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" допущено не було. Окрім того, позивач зазначає, що термін дії вказаних ліцензій, а також нових ліцензій з терміном дії з 26.05.2020 до 26.05.2021 та з 25.05.2020 до 25.05.2021 відповідно було встановлено особисто відповідачем.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення форми "С" від 20.10.2020 № 00001390901, № 00001410901. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління ДПС у Чернігівській області повторно звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
Окрім того, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області заявлено клопотання про здійснення процесуального правонаступництва відповідача у справі.
Відповідно до частини першої статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" від 30.09.2020 № 893 (далі - Постанова № 893) ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком (у тому числі Головне управління ДПС у Чернігівській області).
Пунктом 2 Постанови № 893 установлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.
Згідно з пунктом 3 Постанови № 893 права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.
Наказом Державної податкової служби України "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" від 30.09.2020 № 529 утворені як відокремлені підрозділи Державної податкової служби України територіальні органи згідно з переліком (додаток до цього наказу), серед яких Головне управління ДПС у Чернігівській області.
Наказом Державної податкової служби України "Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій" від 24.12.2020 №755 розпочато з 1 січня 2021 року здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 №529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби", повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 Постанови №893.
Враховуючи викладене, колегія суддів допускає процесуальну заміну відповідача відповідно до частини 1 статті 52 КАС України з Головного управління ДПС у Чернігівській області (ЄДРПОУ 43143966) на Головне управління ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 44094124).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Оріон" зареєстроване як юридична особа 05.06.1997, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 22-27).
Головним управлінням ДФС у Чернігівській області позивачу було видано ліцензії:
- на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 25090308201901016 терміном дії з 25.05.2019 по 25.05.2020 (а.с. 17);  
- на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер 25090311201900808 терміном дії з 24.05.2019 по 24.05.2020 (а.с. 19). 
Головним управлінням ДПС у Чернігівській області позивачу було видано ліцензії:
- на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 25090308202000905 терміном дії з 26.05.2020 по 26.05.2021 (а.с. 18);  
- на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер 25090311202000742 терміном дії з 25.05.2020 по 25.05.2021 (а.с. 20).    
30.09.2020 посадовими особами ДПС проведено фактичну перевірку магазину, що розташований за адресою вул. Шевченка, 128, смт. Короп, Чернігівська область та належить позивачу, з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, за результатами якої складено акт № 32/24834968 (а.с. 15-16).
В ході перевірки, зокрема, встановлено роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії. В даній господарській одиниці в період з 25.05.2019 по 25.05.2020 діяла ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 25090308201901016, наступна ліцензія в даній господарській одиниці на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями почала діяти з 26.05.2020. Не дивлячись на це, 25.05.2020 (період відсутності ліцензії) здійснювалась реалізація алкогольних напоїв (реєстраційний номер 25090308202000905).
Також встановлено роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії. В даній господарській одиниці в період з 24.05.2019 по 24.05.2020 діяла ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер 25090311201900808, наступна ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами в даній господарській одиниці почала діяти з 25.05.2020, реєстраційний номер 25090311202000742. Не дивлячись на це, 24.05.2020 (період відсутності ліцензії) здійснювалась реалізація тютюнових виробів.
Так, під час перевірки встановлено порушення статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".
На підставі вказаного відповідачем було винесено наступні рішення:
- податкове повідомлення-рішення від 20.10.2020 № 00001390901, яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції за платежем Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та алкогольних напоїв та тютюну в cумі 17000,00 грн. (а.с. 8);
- податкове повідомлення-рішення від 20.10.2020 № 00001410901, яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції за платежем Адміністративні штрафи та інші санкції в cумі 17000,00 грн. (а.с. 9).
Державною податковою службою України за результатами розгляду скарги позивача було прийнято рішення від 28.01.2021 № 2184/6/99-00-06-03-02-06, яким податкові повідомлення-рішення від 20.10.2020 № 00001390901, № 00001410901 залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 11-13).
Вважаючи вказані рішення податкового органу протиправними та такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (п. 75.1.3 ст. 75 ПК України).
Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Як убачається із матеріалів справи, 30.09.2020 посадовими особами ДПС проведено фактичну перевірку магазину, що розташований за адресою вул. Шевченка, 128, смт. Короп, Чернігівська область та належить позивачу, з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, за результатами якої складено акт № 32/24834968 (а.с. 15-16).
В ході перевірки, зокрема, встановлено роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії. В даній господарській одиниці в період з 25.05.2019 по 25.05.2020 діяла ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 25090308201901016, наступна ліцензія в даній господарській одиниці на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями почала діяти з 26.05.2020. Не дивлячись на це, 25.05.2020 (період відсутності ліцензії) здійснювалась реалізація алкогольних напоїв (реєстраційний номер 25090308202000905).
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України від 19.12.1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон №481/95-ВР).
Частиною 20 статті 15 Закону передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Відповідно до частиною 1 статті 16 Закону №481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Згідно з частиною 1 статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
У відповідності до абзацу 6 частини 2 статті 17 Закону до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.
Таким чином, у разі встановлення факту здійснення роздрібної торгівлі, зокрема, алкогольними напоями, тютюновими виробами без наявності відповідних ліцензій до суб`єкта господарювання застосовуються фінансові санкції в розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.
З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Оріон" мало ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями терміном дії з 25.05.2019 до 25.05.2020 та з 26.05.2020 до 26.05.2021, а також ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами терміном дії з 24.05.2019 до 24.05.2020 та з 25.05.2020 до 25.05.2021.
Згідно акту фактичної перевірки зафіксовано реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії саме 25.05.2020 та тютюнових виробів без наявності ліцензії саме 24.05.2020.
Доводи податкового органу про те, що термін дії ліцензії реєстраційний номер 25090308201901016 терміном дії з 25.05.2019 по 25.05.2020 закінчився 24.05.2020, а ліцензії реєстраційний номер 25090311201900808 терміном дії з 24.05.2019 по 24.05.2020 - 23.05.2020 є безпідставними, з огляду на наступне.
Закон України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі етиловим, коньячним, і плодовим спиртом, алкогольними напоями тютюновими виробами" не визначає порядок обчислення строку (терміну) дії ліцензії.
Відповідно до частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності   закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює відповідні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого   закону суд виходить із конституційних принципів загальних засад права (аналогія права).
Згідно з частинами першою, другою статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Відповідно до частини першої статті 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Частина 2 цієї статті передбачає, що термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Статтею 254 Цивільного кодексу України встановлено, що строк, визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.
Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (частина перша статті 255 Цивільного кодексу України).
Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, терміни дії даних ліцензій були встановлені повноважним органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення. 
При цьому дата закінчення поєднана з прийменником "до", у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.
Згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 року строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.
За змістом статті 2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.
Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.
Отже, вжиття в ліцензіях кінцевої дати їх дії "до 25.05.2020", "до 24.05.2020" та положень Конвенції, закінченням строку дії ліцензії реєстраційний номер 25090308201901016 є кінець доби 25.05.2020, а ліцензії реєстраційний номер 25090311201900808 - 24.05.2020. 
Колегія суддів звертає увагу, що термін дії ліцензій був особисто встановлений повноважним органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення. Оскільки контролюючим органом самостійно визначено терміни дії ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 25090308201901016 до 25.05.2020, а тютюновими виробами реєстраційний номер 25090311201900808 до 24.05.2020, то навіть за умови перевищення визначеного Законом річного строку дії ліцензій платник податків не може нести за це відповідальність.
Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 18.04.2019 у справі № 815/1871/16, від 23.05.2019 у справі № 806/4990/15.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що продаж позивачем алкогольних напоїв 25.05.2020 та продаж тютюнових виробів 24.05.2020 був правомірними, оскільки діяли ліцензії реєстраційний номер 25090308201901016 та реєстраційний номер 25090311201900808.
Окрім того, в податкових повідомленнях-рішеннях від 20.10.2020 № 00001390901, № 00001410901 в графах "посилання на пункт та статтю законодавчого акта, порушення якого встановлено", "посилання на пункт та статтю законодавчого акта, який є підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності" наявні посилання лише на статті 15 та 17 Закону відповідно, без зазначення конкретних частин, пунктів чи абзаців вказаних статей, що не дає можливості встановити чітку норму законодавства, порушення якої зафіксовано відповідачем та чітку норму законодавства, яка стала підставою для застосування штрафних (фінансових санкцій).
Як свідчать матеріали сприви, акт перевірки не містить посилання на конкретну норму статті 15 Закону, порушення якої встановлено відповідачем, враховуючи, що сама стаття містить значну кількість вимог до імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального.
Стаття 17 Закону, в свою чергу, також містить значну кількість підстав для застосування фінансових санкцій у вигляді штрафів в залежності від виявленого правопорушення.    
Враховуючи вищевикладне, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкові повідомлення-рішення від 20.10.2020 № 00001390901, №  00001410901 є протиправними та підлягають скасуванню.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Допустити заміну Головного управління ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 43143966) його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 44094124).
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Кобаль М.І.