Дата документу 29.09.2021 Справа № 326/275/20

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 326/275/20	Головуючий у 1-й інстанції Каряка Д.О. Повний текст рішення складено 26.02.2021 року.	
Пр. № 22-ц/807/1633/21	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2021 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                        Кримської О.М., Маловічко С.В.
за участі секретаря                                Остащенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду Запорізької області від 18 лютого 2021 року у справі за первісним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання поновленими договорів оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договорами оренди землі та додаткових угод укладеними
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та поверненні земельної ділянки, стягнення суми заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ФОП  ОСОБА_2  в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 2-7), в якому просив:
- визнати поновленим договір оренди землі, укладений 19 лютого 2007 року та зареєстрований в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за №040827800051, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі, та додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, укладеного 19 лютого 2007 року та зареєстрованого в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за № 040827800051, укладеною у наступній редакції:
Додаткова угода
про поновлення договору оренди землі, укладеного 19 лютого 2007 року та зареєстрованого в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року
за № 040827800051
с. Зеленівка Приморського району                 «___»________ _______ року
«Орендодавець» гр. ОСОБА_1 , з однієї сторони, та «Орендар» фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (свідоцтво НОМЕР_1 ), з другої сторони, уклали цю додаткову угоду про наступне:
1. Поновити договір оренди землі, площею 7,3617 га, укладений 19 лютого 2007 року та зареєстрований в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за № 040827800051, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені вищевказаним договором оренди землі.
Реквізити сторін:
Орендодавець:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . 
Орендар: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 . 
Підписи сторін:
Орендодавець: ____________________ М.С. Білоровська
Орендар: ФОП ____________________ ОСОБА_4 

- визнати поновленим договір оренди землі, укладений 19 лютого 2007 року та зареєстрований в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за № 040827800080, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі, та додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, укладеного 19 лютого 2007 року та зареєстрованого в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за № 040827800080, укладеною у наступній редакції:
Додаткова угода
про поновлення договору оренди землі, укладеного 19 лютого 2007 року та зареєстрованого в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року
за № 040827800080
с. Зеленівка Приморського району                   «___»________ _______ року
«Орендодавець» гр. ОСОБА_1 , з однієї сторони, та «Орендар» фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (свідоцтво НОМЕР_1 ), з другої сторони, уклали цю додаткову угоду про наступне:
1. Поновити договір оренди землі, площею 1,2042 га, укладений 19 лютого 2007 року та зареєстрований в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за № 040827800080, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені вищевказаним договором оренди землі.
Реквізити сторін:
Орендодавець:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . 
Орендар: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 . 
Підписи сторін:
Орендодавець: ____________________ М.С. Білоровська
Орендар: ФОП ____________________ ОСОБА_4 
- судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 19.02.2007 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі на земельну ділянку, розташовану на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, загальною площею 7,3617 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь - рілля, кадастровий номер 2324882000:03:008:0014. Договір оренди зареєстрований в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за № 040827800051. 
19.02.2007 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі на земельну ділянку, розташовану на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, загальною площею 1,2042 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь - сіножаті, кадастровий номер 2324882000:03:021:0019. Договір оренди зареєстрований в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за № 040827800080.
П. 8 розділу «Строк дії договору» вищевказаних договорів оренди землі передбачено, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
У п. 43 розділу «Прикінцеві положення» вищевказаних договорів оренди землі зазначено, що договори набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації.
Оскільки державну реєстрацію двох договорів оренди було проведено 18.03.2008 року, то строк їх дії відраховується з моменту проведення такої реєстрації.
В порядку, передбаченому ч. ч. 1-3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», 13.02.2018 (більш ніж за місяць до спливу строку двох вищевказаних договорів оренди землі) орендар ФОП ОСОБА_2 направив на адресу місця проживання орендодавця ОСОБА_1 2 листи-повідомлення про свій намір скористатися переважним правом на укладення договорів оренди землі на новий строк (поновлення договорів оренди землі). До листів-повідомлень було додано відповідні додаткові угоди (проекти).
Ці листи-повідомлення разом з додатковими угодами (проектами) були направлені орендарем орендодавцеві засобами поштового зв`язку, а саме: цінними листами з описами вкладення від 13.02.2018, але згодом вони повернулися відправникові, бо не були отримані одержувачем. 
Після закінчення строку договорів оренди земельних ділянок ФОП ОСОБА_2  продовжив користуватися вищевказаними земельними ділянками та сплачувати всі необхідні платежі, передбачені чинним законодавством України.
В порядку, передбаченому ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», протягом одного місяця після закінчення строку 2-х договорів оренди землі  ОСОБА_1 не повідомила ФОП ОСОБА_2 про заперечення у поновленні договорів оренди землі, що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договорів оренди землі, тому такі договори вважаються поновленими на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договорами оренди земельних ділянок.
ФОП ОСОБА_2 є добросовісним орендарем та продовжує відкрито та безперервно користуватися земельними ділянками й на сьогоднішній день. За весь час користування земельними ділянками жодних претензій до орендаря з боку орендодавця не надходило. 
21.02.2020 ФОП ОСОБА_2 ч направив на адресу ОСОБА_1 (засобами поштового зв`язку з описами вкладення) додаткові угоди (проекти) про поновлення вищевказаних договорів оренди землі (на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договорами оренди землі). Проте, вищевказані документи повернулися відправникові, оскільки ОСОБА_1 відмовилася від вручення їй цих документів, про що зазначено у відповідних поштових накладних. 
Отже, враховуючи усе вищевикладене, з огляду на те, що позивач є добросовісним орендарем та згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі» вчинив необхідні дії для поновлення 2-х вищевказаних договорів оренди землі і продовжив користуватися земельними ділянками після закінчення строку дії цих договорів за відсутності повідомлень відповідача у місячний строк про наявність обґрунтованих заперечень, беручи до уваги законодавчі приписи ч. ч. 6, 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Каряка Д.О. (т.с. 1 а.с. 99).
Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 104-105) відкрито загальне позовне провадження у цій справі з викликом сторін.
У квітні 2020 року від ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява (т.с. 1 а.с. 238-243), в якій остання просила:
- зобов`язати ФОП ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні та повернути ОСОБА_1 за відповідними актами прийому-передачі:
1. земельну ділянку, кадастровий номер 2324882000:03:008:0014, розташовану на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, загальною площею 7,3617 га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь – рілля, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
2. земельну ділянку, кадастровий номер 2324882000:03:021:0019, розташовану на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, загальною площею 1,2042 га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь – сіножаті, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
- стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : 11580,15 грн. – суму заборгованості за орендною платою за 2017 рік та за період часу з 01.01.2018 року по 18.03.2018 року за договорами оренди земельних ділянок, що зареєстровані в Приморському РВЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року, відповідно за № 040827800051 та за № 040827800080 в розмірі 7489,14 грн., з урахуванням суми пені в розмірі 4091,01 грн.
- судові витрати покласти на відповідача за зустрічною позовною заявою. 
Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 18 лютого 2021 року (т.с. 2 а.с. 130-143) позовну заяву ФОП ОСОБА_2 у цій справі задоволено у повному обсязі.
Визнано поновленим договір оренди землі, укладений 19 лютого 2007 року та зареєстрований в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за №040827800051, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі, та додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, укладеного 19 лютого 2007 року та зареєстрованого в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за № 040827800051, укладеною у наступній редакції:
Додаткова угода
про поновлення договору оренди землі, укладеного 19 лютого 2007 року та зареєстрованого в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року
за № 040827800051
с. Зеленівка Приморського району                 «___»________ _______ року
«Орендодавець» гр. ОСОБА_1 , з однієї сторони, та «Орендар» фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (свідоцтво НОМЕР_1 ), з другої сторони, уклали цю додаткову угоду про наступне:
1.Поновити договір оренди землі, площею 7,3617 га, укладений 19 лютого 2007 року та зареєстрований в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за № 040827800051, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені вищевказаним договором оренди землі.
Реквізити сторін:
Орендодавець:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . 
Орендар: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 . 
Підписи сторін:
Орендодавець: ____________________ М.С. Білоровська
Орендар: ФОП ____________________ І.І. Єрмолов

Визнано поновленим договір оренди землі, укладений 19 лютого 2007 року та зареєстрований в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за № 040827800080, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі, та додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, укладеного 19 лютого 2007 року та зареєстрованого в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за № 040827800080, укладеною у наступній редакції:
Додаткова угода
про поновлення договору оренди землі, укладеного 19 лютого 2007 року та зареєстрованого в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року
за № 040827800080
с. Зеленівка Приморського району                   «___»________ _______ року
«Орендодавець» гр. ОСОБА_1 , з однієї сторони, та «Орендар» фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (свідоцтво НОМЕР_1 ), з другої сторони, уклали цю додаткову угоду про наступне:
Поновити договір оренди землі, площею 1,2042 га, укладений 19 лютого 2007 року та зареєстрований в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за № 040827800080, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені вищевказаним договором оренди землі.
Реквізити сторін:
Орендодавець:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . 
Орендар: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 . 
Підписи сторін:
Орендодавець: ____________________ М.С. Білоровська
Орендар: ФОП ____________________ І.І. Єрмолов
Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 4204,00 грн.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ФОП  ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та поверненні земельної ділянки, стягнення суми заборгованості відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні,  ОСОБА_1  у своїй апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 146-162) просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_2 відмовити повністю, її зустрічний позов задовольнити повністю.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянової Г.С. (т.с. 2 а.с. 165).
Ухвалою апеляційного суду (т.с. 2 а.с. 166) апеляційне провадження у цій справі відкрито, дану справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 2 а.с. 167), з урахуванням навантаженості судді - доповідача та колегії суддів Запорізького апеляційного суду, а також щорічної відпустки судді-доповідача (т.с. 2 а.с. 229).
ФОП ОСОБА_2 подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 (т.с. 2 а.с . 173-228 а).
Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 04 серпня 2021 року (т.с. 2 а.с. 236-237), не відбувся та був відкладений в порядку задоволення клопотання про його відкладення представника ФОП ОСОБА_2 – адвоката Віткової В.В. (т.с. 2 а.с. 230-234).
В автоматизованому порядку суддею Кримською О.М. у цій справі замінено суддю Подліянову Г.С. у зв`язку із відпусткою останньої 14 і більше днів (т.с. 2 а.с. 243-244). 
У дане судове засідання повідомлені апеляційним судом належним чином про дату, час і місце розгляду цієї справи, у тому числі через своїх представників, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, сторони у цій справі – ФОП ОСОБА_2  та ОСОБА_1  та представник ФОП ОСОБА_2  – адвокат Віткова В.В. не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали. 
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи, що не з`явились, і на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України ухвалив: розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника ОСОБА_1 – адвоката Кока С.А. (т.с. 2 а.с. 235) та іншого представника ФОП ОСОБА_2 – адвоката Шульга О.А. (т.с. 2 а.с. 245-246).
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, у тому числі:
-представника ОСОБА_1 – адвоката Кока С.А., який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що ОСОБА_1 є особою похилого віку, хоче повернути земельні ділянки від орендаря для самостійного обробітку останніх членами її сім`ї, зокрема сина ОСОБА_5 , який ще у 2017 році, як представник останньої, звертався до ФОП ОСОБА_2 з приводу повернення земельних ділянок орендодавцю, помилково рахуючи строк договору з дати його укладення, а не дати реєстрації; ФОП ОСОБА_2 несвоєчасно та не у повному розмірі виплачував орендну плату ОСОБА_1 , тому остання у тому числі з цих підстав також не бажала з ним поновлювати строк дії вищезазначених договорів оренди, ОСОБА_1 у 2018 році заперечувала проти поновлення дії договорів із ФОП ОСОБА_2 , ці заперечення надсилала ФОП ОСОБА_2 поштою через ОСОБА_6 (родич орендаря), від отримання яких останній ухилився; ОСОБА_1 дійсно не повідомляла ФОП ОСОБА_2 про зміну свого місця проживання в установленому законом порядку; заборгованість з орендної плати від ФОП ОСОБА_2 отримала у повному обсязі, але лише під час розгляду цієї справи судом першої інстанції, тому має право на стягнення пені з останнього у цій справі; 
-представника ФОП ОСОБА_2 – адвоката Шульга О.А., який у тому числі зазначав, що 2 земельні ділянки ОСОБА_1 на сьогодні досі знаходяться у користуванні ФОП ОСОБА_2 , проте, останні нічим не засіяні; ОСОБА_6 дійсно є родичем ФОП ОСОБА_2 , з яким у останнього складні «конкурентні» відносини, тому ФОП ОСОБА_2 вважав за недоцільне отримувати конверт, адресований йому від ОСОБА_6 , в якому, як наполягала сторона ОСОБА_1 , були заперечення останньої щодо поновлення вищезазначених договорів оренди;
перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити …нове рішення.
В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови. 
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи у цій справі первісний позов ФОП ОСОБА_2 та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , керувався ст. ст. 537, 626, 629, 764, 777, 792 ЦК України, ст.ст. 93, 124 ЗК України, ст.ст. 13, 19, 27, 33, 35 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 9, 10, 12, 18, 76, 79, 80, 81, 89, 141, 263-265, 353, 354 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності первісного ФОП ОСОБА_2 та, навпаки, необґрунтованості та недоведеності зустрічного позову ОСОБА_1 .
Оскільки, при вирішенні цієї справи судом першої інстанції було встановлено таке.
Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, виданим 15.01.1998 Приморською районною державною адміністрацією Запорізької області, та Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підтверджено, що ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) є фізичною особою-підприємцем (т.с. 1 а.с.9-11).
19 лютого 2007 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ФОП ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі на земельну ділянку, розташовану на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, загальною площею 7,3617 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь - рілля, кадастровий номер 2324882000:03:008:0014. Договір оренди зареєстрований в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за № 040827800051. П. 8 розділу «Строк дії договору» передбачено, що договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У п. 43 розділу «Прикінцеві положення» вищевказаного договору оренди землі зазначено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації (т.с. 1 а.с.12-15).
Актом від 19.02.2007 підписаним орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ФОП ОСОБА_2 визначені межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) (т.с. 1 а.с.18).
На підставі акту прийому-передачі від 19.02.2007, який є невід`ємною частиною договору оренди, орендодавцем передано, а орендарем прийнято земельну ділянку за кадастровим номером 2324882000:03:008:0014, площею 7,3617 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області (т.с. 1 а.с.19). 
13 лютого 2018 року орендарем ФОП ОСОБА_2 направлено на адресу місця проживання орендодавця ОСОБА_1 2 листи-повідомлення про свій намір скористатися переважним правом на укладення договорів оренди землі на новий строк (поновлення договорів оренди землі), до яких додано проекти відповідних додаткових угод (т.с. а.с.20-30, 39-49).
19 лютого 2007 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ФОП ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі на земельну ділянку, розташовану на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, загальною площею 1,2042 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь-сіножаті, кадастровий номер 2324882000:03:021:0019. Договір оренди зареєстрований в Приморському РВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 18 березня 2008 року за № 040827800080. Пунктом 8 розділу «Строк дії договору» передбачено, що договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У п. 43 розділу «Прикінцеві положення» вищевказаного договору оренди землі зазначено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації (т.с. 1 а.с.31-34).
Актом від 19.02.2007 підписаним орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ПП ОСОБА_2 визначені межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) (т.с. 1 а.с.37).
На підставі акту прийому-передачі від 19.02.2007, який є невід`ємною частиною договору оренди, орендодавцем передано, а орендарем прийнято земельну ділянку за кадастровим номером 2324882000:03:021:0019, площею 1,2042 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області (т.с. 1 а.с.38). 
10.10.2013 ОСОБА_1 зверталась до ФОП ОСОБА_2 з заявою про видачу орендної плати за 2013 рік у грошовому вигляд (т.с. 1 а.с.51). 02.10.2013 їй було виплачено ПП ОСОБА_2 орендну плату за 2013 рік в сумі 3570 грн. (т.с. 1 а.с.50).
На підставі довіреності (а.с.52 т.1), уповноваженій особі ОСОБА_1 – ОСОБА_5 17.12.2014 ФОП ОСОБА_2 було видано 3655 грн. в рахунок орендної плати за землю за 2014 рік; 17.12.2015 видано 4 425,50 грн. орендну плату за 2015 рік; 01.12.2016 видано 4 991 грн. орендну плату за 2016 рік, що підтверджується видатковими касовими ордерами (т.с. 1 а.с.53, 55, 57). 
Розрахунками ФОП ОСОБА_2 встановлено орендну плату в грошовій формі – орендодавцю ОСОБА_1 , та підтверджено видачу: 02.10.2013 – 3570 грн.; 17.12.2014 – 3 655 грн.; 17.12.2015 – 4 425,50 грн.; 01.12.2016 – 4 991 грн. (а.с.79-82 т.1). А також визначено до сплати: за 2017 рік – 5 635 грн.; за 2018 рік – 6 037,50 грн.; за 2019 рік 8 500,80 грн. (т.с. 1 а.с.83,84,85).
ФОП ОСОБА_2 направлялись на адресу ОСОБА_1 повідомлення про необхідність отримання орендної плати за 2017, 2018 та 2019 роки (т.с. 1 а.с.59-76).
Згідно з актом № 1 від 15.01.2015, на підставі протоколу засідання комісії по знищенню бухгалтерських документів, знищені наступні кадрові документи: 1) первинні документи, що фіксують факти виконання господарської діяльності за 2007-2012 роки; 2) видаткові, касові ордери за 2007-2012 роки; 3) відомості нарахування орендної плати за 2007-2012 роки (т.с. 1 а.с.77 -78).
На підтвердження сплати відповідних податків ФОП ОСОБА_2 надано податкові розрахунки (а.с.86-93 т.1).
Довідкою від 17.02.2020 ФОП ОСОБА_2 підтверджено, що з моменту державної реєстрації договорів оренди, укладених між ним та ОСОБА_1 , він продовжує користуватися земельними ділянками (т.с. 1 а.с.94). 
02.04.2019 Приморським відділенням поліції Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні: 12019080340000116, за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України щодо незаконних дій з боку ОСОБА_6 , який перешкоджав проведенню польових робіт на земельній ділянці, яку орендує ОСОБА_2 (т.с. 1 а.с.202).
Згідно з довідкою Приморського ВП за зверненням ОСОБА_2 припинено перевірку в зв`язку з наявністю дій цивільно-правових відносин (т.с. 1 а.с.203).
07.09.2020 ФОП ОСОБА_2 було направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення про необхідність отримання орендної плати за 2017-2020 роки за договорами оренди землі, даний лист було отримано її сином – Білоровським (т.с. 1 а.с.204, т. с. 2 а.с.92).
13.10.2020 ФОП ОСОБА_2 було направлено на адресу ОСОБА_1 лист про надання довідки за реквізитами АТ КБ «Приватбанк» до карткового рахунку з повними реквізитами одержувача, для перерахування орендної плати за користування земельними ділянками (т.с. 1 а.с.215-217).
13.02.2020 року, 16.09.2020 року та 21.10.2020 року ОСОБА_1 зверталась до ФОП ОСОБА_2 з вимогою про прибирання належних їй на праві власності земельних ділянок від рослинних залишків після збору врожаю соняшника у серпні 2020 року та заорати, після чого повернути їй земельні ділянки; сплатити на її картковий рахунок належну орендну плату за 2017-2020 роки, а також пені в розмірі 4 091,01 грн. (т.с. 1 а.с.218-220, 234, 271-272).
Лист-повідомлення ОСОБА_1 на адресу ФОП ОСОБА_2 від 20.03.2018 про заперечення у поновленні договорів оренди землі та намірами самостійно обробляти належні їй земельні ділянки (т.с. 1 а.с.281).
Згідно з розрахунком ФОП ОСОБА_2 встановлено орендну плату в грошовій формі – орендодавцю ОСОБА_1 за 2020 рік в розмірі 9 177 грн. (т.с. 1 а.с.221).
Станом на 13.06.2019 нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7.3620 га за кадастровим номером: 2324882000:03:008:0014 складає 149494,12 грн.; площею 1.2042 га за кадастровим номером: 2324882000:03:021:0019 складає 6339,85 грн. (т.с. 1 а.с.248 -249).
Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що він є сином ОСОБА_1 у власності його матері є дві земельні ділянки, які знаходяться в оренді ФОП ОСОБА_2 . З 2010 року його мати переїхала за його місцем проживання до м. Бердянськ. В 2012 році він почав отримувати орендну плату в с. Зеленівка. З 2014 року по 2016 рік розмір орендної плати було занижено, що їх не влаштовувало. В 2016 році та в 2017 році він повідомляв ОСОБА_2 , що має намір самостійно обробляти земельні ділянки на що останній повідомив, що подивиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як визначено ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. 
Ч. 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки.
Ч. 1 ст. 777 ЦК України встановлено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.
Ст. 764 ЦК України передбачено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються спеціальним законом, яким є Закон України «Про оренду землі» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). 
Згідно із ст. 35 Закону України «Про оренду землі» спори, що пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.
За загальним правилом наслідками закінчення строку дії договору оренди землі, зокрема згідно із ст. 31 Закону України «Про оренду землі», є припинення договору оренди землі.
Проте, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визначає порядок поновлення договору оренди землі.
Предметом спору у цій справі є поновлення договорів оренди землі відповідно до приписів ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».
Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Законом України «Про оренду землі» в ст. 1 закріплено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
За змістом ст.ст. 13, 19 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства, а строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.
Ст. 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (ч.ч. 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Ч. 6 ст. 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору).
При цьому, необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.
У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною ст. 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту ч. 6 зазначеної статті.
У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.
Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у ч.ч. 1-5, ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не пов`язані одна з іншою.
Наявність правових підстав для укладення додаткової угоди, у тому числі обставин, за яких договір вважається поновленим в силу вимог ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», має довести позивач. За наявності таких обставин у сторін договору оренди виникає не лише право на укладення додаткової угоди, але і обов`язок згідно з ч. 8 ст. 33 цього Закону. Тобто, право на укладення додаткової угоди, яке підлягає судовому захисту, виникає за доведеності (наявності) обставин, за яких договір оренди вважається поновленим на новий (той самий) строк.
Таким чином, в разі наявності обставин, за яких договір оренди вважається поновленим відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оформленням такого факту, як поновлення договору оренди землі, є, відповідно до вимог ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», укладення в обов`язковому порядку у місячний строк додаткової угоди до цього договору.
З вимогою про визнання такої додаткової угоди укладеною може звернутися як орендар, так і орендодавець.
 Ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
При цьому, за висновками Великої Палати Верховного Суду, сформованими у постанові від 26.05.2020 у справі № 908/299/18, ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. З цього випливає обов`язок орендодавця передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на новий строк. Відповідно до ч. 8 ст. 33 названого Закону таке передання здійснюється шляхом укладення сторонами додаткової угоди до договору оренди землі. Зазначена додаткова угода відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З наведеного вбачається, що якщо орендодавець відмовляється чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту.
У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав і обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною ст. 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту ч. 6 зазначеної статті.
Отже, судом встановлено, що п. 8 розділу «Строк дії договору» спірних договорів оренди землі передбачено, що договори укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У п. 43 розділу «Прикінцеві положення» вищевказаних договорів оренди землі зазначено, що договори набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації.
В порядку, передбаченому ч.ч. 1-3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», 13 лютого 2018 року (більш ніж за місяць до спливу строку двох вищевказаних договорів оренди землі) орендар ФОП ОСОБА_2 направив на адресу місця проживання орендодавця ОСОБА_1 два листи-повідомлення про свій намір скористатися переважним правом на укладення договорів оренди землі на новий строк (поновлення договорів оренди землі). До листів-повідомлень було додано відповідні додаткові угоди (проекти). Ці листи-повідомлення разом з додатковими угодами (проектами) були направлені орендарем орендодавцеві засобами поштового зв`язку, а саме: цінними листами з описами вкладення від 13 лютого 2018 року, але згодом вони повернулися відправникові, бо не були отримані одержувачем. 
В порядку, передбаченому ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», протягом одного місяця після закінчення строку 2-х договорів оренди землі ОСОБА_1 не повідомила ФОП ОСОБА_2 про заперечення у поновленні договорів оренди землі, що можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договорів оренди землі, тому такі договори вважаються поновленими на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договорами оренди земельних ділянок.
Доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_1 відповідно до ч. 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», протягом одного місяця після закінчення строку договорів, 24 березня 2018 року рекомендованим листом 7211300035635 на адресу ФОП ОСОБА_2 був відправлений лист - повідомлення від 20.03.2018 про заперечення у поновленні договорів оренди, не заслуговують на увагу, так як поштовий конверт відправника саме ОСОБА_6 ані ОСОБА_1 (т.с. 1 а.с.282), який не має опису вкладення і не дає можливості суду переконатися, з яким саме листом звертався ОСОБА_6 до позивача.
21.02.2020 року ФОП ОСОБА_2 направив на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку з описами вкладення додаткові угоди (проекти) про поновлення вищевказаних договорів оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договорами оренди землі. Проте, вищевказані документи повернулися відправникові, оскільки ОСОБА_1 відмовилася від вручення їй цих документів, про що зазначено у відповідних поштових накладних. 
Таким чином ФОП ОСОБА_2  як орендар вчинив всі необхідні дії для поновлення двох спірних договорів оренди землі і продовжив користуватися земельними ділянками після закінчення строку дії цих договорів за відсутності повідомлень ОСОБА_1 у місячний строк про наявність обґрунтованих заперечень згідно із ст. 33 Закону України «Про оренду землі», та сплачувати всі необхідні платежі, передбачені договорами та чинним законодавством України.
З метою належного виконання своїх обов`язків зі сплати орендної плати, ФОП ОСОБА_2 неодноразово направлялися на адресу ОСОБА_1 листи-повідомлення про необхідність отримання орендної плати за 2017-2020 роки, але ОСОБА_1 жодним чином не відреагувала на них.
Посилання представника відповідача на те, що ФОП ОСОБА_2 жодних дій, передбачених положеннями ст. 537 ЦК України (внесення належних з нього орендарю коштів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори) не вчиняв, що є порушенням зобов`язання за договорами оренди, не ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до ст. 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних із нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора. Внесення належних із боржника кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса на підставі ст. 537 ЦК України є правом, а не обов`язком боржника. 
А тому, не скориставшись своїм правом щодо внесення орендної плати на депозит нотаріуса, ФОП ОСОБА_2 не може вважатись таким, що порушив зобов`язання.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).
02.11.2020 р. ФОП ОСОБА_2 було перераховано орендну плату за 2017-2020 роки та утримано й сплачено відповідні податки, на підставі чого можна зробити висновок, що він не ухилявся та не ухиляється від виплати орендної плати.
Представником відповідача суду не надано жодних належних, достовірних та достатніх доказів того, що позивач використовував земельну ділянку площею 1,2042 га, кадастровий номер 2324882000:03:021:0019, з порушенням цільового призначення.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У ч. ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності-достатніми. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Аналізуючи вищевказане, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем ФОП ОСОБА_2 надано належні та допустимі докази відправлення орендодавцю відповідних листів-повідомлень з проектом додаткових угод та з урахуванням вищезазначених вимог закону відповідач ОСОБА_1 не скористалася своїм правом заперечити стосовно поновлення договорів оренди згідно із частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».
Позивач, після закінчення строку дії договорів оренди, належним чином виконує свої обов`язки за спірними договорами, продовжує використовувати спірні земельні ділянки та має намір надалі ними користуватись, сплачуючи орендну плату.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції вважав первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Зважаючи на встановлені судом першої інстанції обставини, суд першої інстанції вважав, що вимоги зустрічного позову не можуть бути задоволені, оскільки посилання ОСОБА_1 на те, що вона не отримувала орендну плату за 2017-2020 роки не знайшли свого підтвердження та спростовуються доказами, наданими позивачем за первісним позовом. Вимоги позивача за зустрічним позовом щодо стягнення пені з ФОП ОСОБА_2 також не заслуговують на увагу через відсутність у нього будь-якого прострочення зобов`язання або його невиконання. Суду надано докази того, що для належної сплати орендної плати ФОП ОСОБА_2 багато разів звертався до ОСОБА_1 з повідомленнями про необхідність отримання орендної плати, але відповідь на них так і не отримав. Тому  в діях ФОП ОСОБА_2 не вбачається невиконання зобов`язань орендаря й, відповідно, про виникнення такого виду відповідальності, як пеня.
Також у зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 вказувала, що вона не мала наміру передавати в оренду належні їй земельні ділянки, однак даний факт спростовується довідкою Приморського ВП від 03.05.2018 згідно якої опитаний ОСОБА_6 пояснив, що 19.09.2017 ним було укладено договір з ОСОБА_1 , після чого він запросивши землевпорядників відміряв орендовану земельну ділянку та встановив дерев`яні стовпці. 
Як вбачається з матеріалів доданих до зустрічної позовної заяви, ОСОБА_1 не надано жодних належних, достовірних та достатніх доказів того, що ФОП ОСОБА_2 з часу закінчення строку оренди та строку дії спірних договорів оренди, тобто з 19.03.2018 року, без оформлення правовідносин здійснює фактичне використання належних їй на праві власності спірних земельних ділянок, що є їх самовільним зайняттям.
За своїм внутрішнім переконанням суд першої інстанції відзначав, що вчинення перешкод має відбуватись реально, тобто орендар повинен вчиняти активні дії з приводу перешкод орендодавцю в користуванні орендованою земельною ділянкою, проте наявність таких дій з боку ФОП ОСОБА_2 позивачем за зустрічним позовом доведена не була.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Отже, враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини справи, вищевикладені норми матеріального та процесуального права, вислухавши доводи та пояснення представника позивача та представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 у цій справі необхідно відмовити повністю.
Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі не відповідає.
Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи, має місце неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи, що мають значення для правильного вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам цієї справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, висновки суду першої інстанції у цій справі ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.
Суд першої інстанції при вирішенні цієї справи не врахував та не звернув належної уваги на таке.
Згідно із ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на час виникнення правовідносин сторін: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Тобто, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених згаданою нормою, необхідна наявність таких юридичних фактів: 1. орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; 2. до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; 3. до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, 4. продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; 5. орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.
Апеляційним судом встановлено у цій справі такі обставини:
- не можна назвати належним виконання орендарем ФОП ОСОБА_2 своїх обов`язків за вищезазначеними договорами оренди по сплаті орендної плати перед орендодавцем ОСОБА_1 , враховуючи, що остаточна виплата заборгованості по орендній платі за 2017-2020 року за цими договорами була здійснена орендарем ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 лише 02.11.2020 року трьома платежами на загальну суму 36019,30 грн. (т.с. 2 а.с. 101-102), тобто лише під час розгляду цієї справи судом першої інстанції;
- орендар ФОП  ОСОБА_2  дійсно своєчасно листами від 13.02.2018 року із додаванням до них проектів додаткових угод (копії т.с. 1 а.с. 20-26, 33-45), тобто до закінчення строку дії вищезазначених договорів оренди 18.03.2018 року повідомив орендодавця ОСОБА_1 про намір скористатися переважним правом на укладення цих договорів на новий строк, які остання не отримала (т.с. 1 а.с. 26, 45), та ФОП ОСОБА_2 продовжує користуватись вищезазначеними земельними ділянками (довідка ФОП ОСОБА_2 від 17.02.2020 року, копія т.с. 2 а.с. 80) без згоди на це ОСОБА_1 ;
- оскільки,  ОСОБА_1  ще з 2017 року через свого представника щодо земельної ділянки загальною площею 8,5659 га (розрахунок: 7,3617 га – ріллі + 1,2042 га – сіножаті)- сина ОСОБА_5  за довіреністю від 01.06.2012 року, дійсною протягом 5-ти років, тобто по 01.06.2017 року (копія т.с. 1 а.с. 278-280), який допитувався у цій справі у суді першої інстанції як свідок, помилково рахуючи закінчення 10-річного строку дії вищезазначених договорів з дати їх укладення – 19.02.2007 року замість з дати їх реєстрації – 18.03.2018 року, зверталась до ФОП ОСОБА_2 з приводу припинення орендних відносини та повернення вищезазначених земельних ділянок їй, як орендодавцю,для самостійного обробітку членами її сім`ї, що у цій справі визнавалось стороною ФОП ОСОБА_2 (ст. 82 ч. 1 ЦПК України);
- також, орендодавець  ОСОБА_1  20.03.2018 року письмово повідомляла орендаря про відмову в поновленні вищезазначених договорів оренди (заперечувала протягом одного місяцю після закінчення строку договорів) (лист – повідомлення із доказом направлення останнього ФОП ОСОБА_2 , копії т.с. 1 а.с. 281-283).
Ухилення ФОП ОСОБА_2 від отримання цих у тому числі письмових заперечень ОСОБА_1 не спростовує факт наявності останніх з боку ОСОБА_1 (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною ФОП ОСОБА_2 апеляційному суду не надані).
Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).
В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Також, 13.02.2020 року, 16.09.2020 року та 21.10.2020 року ОСОБА_1 зверталась до ФОП ОСОБА_2 з вимогою про прибирання належних їй на праві власності земельних ділянок від рослинних залишків після збору врожаю соняшника у серпні 2020 року та заорати, після чого повернути їй земельні ділянки; сплатити на її картковий рахунок належну орендну плату за 2017-2020 роки, а також пені в розмірі 4 091,01 грн. (т.с. 1 а.с.218-220, 234, 271-272).
При цьому, апеляційний суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 , як орендодавець, не повинна якимось чином обґрунтовувати свою відмову від продовження орендних відносин, а переважне право орендаря ФОП ОСОБА_2 на укладення вищезазначених договорів оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця як власника земельної ділянки щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у постанові від 28.09.2020 у справі № 272/440/18, який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.
За таких обставин, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 у цій справі знайшли своє підтвердження у цій справі в частині зобов`язання ФОП ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні та повернути ОСОБА_1 за відповідними актами прийому-передачі: 1. земельну ділянку, кадастровий номер 2324882000:03:008:0014, розташовану на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, загальною площею 7,3617 га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь – рілля, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); 2. земельну ділянку, кадастровий номер 2324882000:03:021:0019, розташовану на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, загальною площею 1,2042 га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь – сіножаті, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )
Задоволення цих зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 апеляційним судом у цій справі є підставою для відмови апеляційним судом у цій справі у задоволенні первісних позовних вимог ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання поновленими договорів оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договорами оренди землі та додаткових угод укладеними.
Разом із тим, апеляційним судом встановлено, що необґрунтованими у цій справі є зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ФОП ОСОБА_2 на її користь:
- заборгованості по орендній платі, яка вже була виплачена ФОП ОСОБА_2  під час розгляду цієї справи судом першої інстанції у повному обсязі 02.11.2020 року (платіжні доручення т.с. 2 а.с. 101-102), що у тому числі визнав представник ОСОБА_1 в апеляційному суді у даному судовому засіданні (ст. 82 ч. 1 ЦПК України),
- та пені, нарахованої на цю заборгованість, яка виникла у тому числі не з вини ФОП  ОСОБА_2  (т.с. 2 а.с. 48-79, належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні).
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.
За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Приморського районного суду Запорізької області від 18 лютого 2021 року у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій справі нове судове рішення, яким у задоволенні первісного позову ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання поновленими договорів оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договорами оренди землі та додаткових угод укладеними, у цій справі відмовити; зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити частково; зобов`язати ФОП ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні та повернути ОСОБА_1 за відповідними актами прийому-передачі: 1. земельну ділянку, кадастровий номер 2324882000:03:008:0014, розташовану на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, загальною площею 7,3617 га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь – рілля, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); 2. земельну ділянку, кадастровий номер 2324882000:03:021:0019, розташовану на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, загальною площею 1,2042 га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь – сіножаті, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), в іншій частині позовних вимог відмовити.
Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 367-368, 372, 374, 376, 381-384, 417 ч. 1 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду Запорізької області від 18 лютого 2021 року у цій справі скасувати.
Ухвалити у цій справі нове судове рішення.
У задоволенні первісного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання поновленими договорів оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договорами оренди землі та додаткових угод укладеними, у цій справі відмовити.
Зустрічний позов  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) усунути перешкоди в користуванні та повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за відповідними актами прийому-передачі:
1. земельну ділянку, кадастровий номер 2324882000:03:008:0014, розташовану на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, загальною площею 7,3617 га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь – рілля, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 );
2. земельну ділянку, кадастровий номер 2324882000:03:021:0019, розташовану на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, загальною площею 1,2042 га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь – сіножаті, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 12.10.2021 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Кримська О.М.	Маловічко С.В.