03.11.21
22-ц/812/2010/21
Єдиний номер справи 483/1220/21 
Провадження 22-ц812/2010/21                         Головуючий по 1 інстанції Шевиріна Т.Д. 
22-ц812/2011/21          Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.

П О С Т А Н О В А 
І м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2021р.                                                 м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі: 
Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О., 

секретар судового засідання – Андрієнко Л.Д., 

за участі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 

на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2021р. 

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договорами позики,

встановила:

У липні 2021р. ОСОБА_3 пред`явив позов до  ОСОБА_4 про стягнення 2805720 грн. боргу за договорами позики. 
Позивач зазначав, що 23 жовтня 2019р., 15 липня 2019р., 26 липня 2019р., 29 серпня 2019р., 01 жовтня 2019р. загалом надав відповідачу у позику 108000 дол. США на підвердження чого останній видав розписки.
Посилаючись на те, що відповідач борг в установлені договорами та ч.2 ст.530 ЦК строки не повернув, позивач просив про задоволення позову. 
У вересні 2021р. представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , вартістю 2135390 грн; нежитлову будівлю загальною площею 1230,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 1600180 грн; земельну ділянку з  кадастровим № 7320555300:01:004:0467, площею 2,4674 га, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку з кадастровим № 4824282000:03:000:0016, площею 8,081 га, що розташована за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с/рада Кривобалківська, вартістю 133020 грн.
Заява про вжиття заходів забезпечення позову мотивована тим, що зазначене майно належить відповідачу на праві приватної власності, а наявність спору щодо повернення боргу за договором позики вказує на вірогідність того, що відповідач може розпорядитися вказаним майном, що утруднить в подальшому виконання рішення суду. Крім того, ризик відчуження  вказаного майна підтверджується розміщеним у мережі інтернет оголошенням про відчуження житлового будинку.
Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2021р. заяву про забезпечення позову задоволено частково.
Постановлено накласти арешт на належне ОСОБА_4 на праві власності нерухоме майно:
- нежитлову будівлю, загальною площею 1230,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 1582112273205); 
- земельну ділянку з кадастровим № 7320555300:01:004:0467, площею 2,4674 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 827029673205); 
- земельну ділянку з кадастровим № 4824282000:03:000:0016, площею 8,081 га, що розташована за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с/рада Кривобалківська, (реєстраційний номер 393763548242). 
Зобов`язано ОСОБА_3 в порядку зустрічного забезпечення протягом 10 днів з дня постановлення даної ухвали внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 500000 грн та надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.
В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на незаконність ухвали суду в частині зустрічного забезпечення, просив її скасувати.
Відповідач в поданій апеляційній скарзі просив ухвалу суду як незаконну в частині забезпечення позову скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Апеляційна скарга представника позивача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача - відхиленню з наступних підстав. 
Відповідно до ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Як роз`яснено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 2 грудня 2006р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Згідно з ч.3 ст.154 ЦПК суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:
1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або
2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є вимоги про стягнення 2805720 грн. боргу за договорами позики, укладеними між  ОСОБА_3 і ОСОБА_4  23 жовтня 2019р., 15 липня 2019р., 26 липня 2019р., 29 серпня 2019р., 01 жовтня 2019р.
На підтвердження позовних вимог додані копії розписок.
У свою чергу відповідач зазначав, що оригінал боргової розписки від 26 липня 2019р. на 35000 дол. США знаходиться у нього, а за іншими борговими зобов`язаннями кошти вже повернуті.
З наданих відповідачем квитанцій від 03 березня 2020р., 05 березня 2020р. та платіжного доручення від 17 березня 2020р. слідує про перерахування ним коштів позивачу лише на загальну суму 151395 грн., а оригінал повернутої йому боргової розписки не надано.
Наведені факти свідчать про те, що між сторонами наявний реальний спір, який за своїм характером є майновим.
Відповідач є власником в тому числі: 
- нежитлової будівлі, загальною площею 1230,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 1582112273205), 
- земельної ділянки з кадастровим № 7320555300:01:004:0467, площею 2,4674 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 827029673205); 
- земельної ділянки з кадастровим № 4824282000:03:000:0016, площею 8,081 га, що розташована за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с/рада Кривобалківська, (реєстраційний номер 393763548242).
З`ясувавши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернутися, а обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним, суд дійшов до вірного висновку про наявність підстав, передбачених ст.ст.149,150 ЦПК для часткового задоволення заяви про накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно.
Доводи в апеляційній скарзі про неспівмірність заявлених вимог із заходами забезпечення позову не можна визнати обґрунтованими, так як вартість майна на яке накладено арешт суттєво різниця за висновками суб`єктів оціночної діяльності, які надані сторонами. А посилання на відсутність права проводити оцінку, яку було здійснено на замовлення позивача спростовуються кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача від 03 грудня 2016р., посвідченням про підвищення кваліфікації оцінювача від 10 вересня 2020р. за напрямком «Оцінка об`єктів в матеріальній формі», виданих на ім`я ОСОБА_5 , сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності від 21 грудня 2020р., виданого ТОВ «Генеральне бюро технічного планування Ураїни експерт» за напрямком – оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них. 
В той же час, можна погодитись з доводами апеляційної скарги щодо відсутності підстав для обов`язкового застування судом заходів зустрічного забезпечення.
Так, позивач має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання на території України – АДРЕСА_3 .
Доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача матеріали справи не містять.
Відповідач з цього приводу жодних доказів не надавав та не зазначав про можливість спричинення збитків внаслідок забезпечення позову у обраний судом спосіб, який не впливає на матеріальний стан відповідача як власника майна та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування. 
З огляду на вищенаведені мотиви ухвала суду в частині зустрічного забезпечення в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає скасуванню. 
Керуючись ст.ст.367,374-376,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2021р. в частині зустрічного забезпечення скасувати.
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.
Повний текст постанови виготовлено 03 листопада 2021р.

Головуючий:                         Судді: