ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа №810/2654/16
касаційне провадження № К/9901/40094/18 К/9901/40092/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бившевої Л.І.,
суддів: Хохуляка В.В.,  Ханової  Р.Ф., 
 
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАПОЛІС» (далі - Товариство) на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2017 про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення (суддя Троян Н.М.) та касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАПОЛІС» на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2017 про повернення апеляційної скарги (суддя Троян Н.М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАПОЛІС» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області (далі - Інспекція), Головного управління ДФС у Київській області (далі - Управління), Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В:

Київський окружний адміністративний суд постановою від 14.11.2016 позов задовольнив частково: визнав протиправною відмову Інспекції у прийняття податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року Товариства, викладену у листі № 273/10/10-13-11-01-10 від 21.01.2016; визнав податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2015 року Товариства такою, що подана в день її фактичного отримання органом Державної фіскальної служби - 13.01.2016; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Товариство оскаржило це рішення до Київського апеляційного адміністративного суду, який ухвалою від 25.01.2017 залишив апеляційну скаргу без руху з підстав її невідповідності вимогам частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017) та встановив апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги - п`ять днів з моменту отримання ухвали. 

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0101036363470 ухвала про залишення апеляційної скарги без руху була отримана Товариством 24.02.2017.

Товариство звернулося до суду апеляційної інстанції із заявою про роз`яснення судового рішення, а саме - ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017, у якій просило роз`яснити: чому суддя Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 замінила предмет спору з визнання оскаржуваних позивачем рішень незаконними на визнання неоскаржуваних позивачем рішень протиправними, адже позивач не заявляв позовних вимог про визнання рішень відповідачів протиправними; чому суддя Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 зазначила у вступній частині ухвали від 25.01.2017 неправильні найменування відповідачів; чому суддя Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 після одержання апеляційної скарги позивача з`ясовувала питання повноти сплати позивачем судового збору, адже до апеляційної скарги було додано документ про сплату судового збору і в цій частині апеляційна скарга відповідає вимогам частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України; чому суддя Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 перевірила не зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, а повноту сплати такого збору, адже Закон України «Про судовий збір» вимагає від суду перевіряти не повноту зарахування судового збору, а лише факт такого зарахування; чому суддя Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 поставила допуск позивача до суду у залежність від повноти (на думку судді) сплати судового збору, адже відповідно до частини першої статті 98 Кодексу адміністративного судочинства України суд (не суддя!) вирішує питання щодо судових витрат у постанові або ухвалою; чому ОСОБА_1 обрана суддею безстроково до дня набрання чинності Законом України від 02.06.2016 № 1401-VІІІ «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя), продовжує здійснювати свої повноваження як суддя, обрана безстроково з дня набрання чинності цим Законом, адже дія підпункту 3 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України поширюється лише на суддів, які обрані суддями безстроково з дня набрання чинності цим Законом. Також, Товариство просило суддю Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 роз`яснити, чому 1 та 3 абзаци частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначають правила та практичний приклад оплати судовим збором подання до суду позовних заяв майнового та немайнового характеру, а розташований між ними другий абзац частини третьої цієї статті «раптом» став поширюватися на справи за позовами лише немайнового характеру з кількома позовними вимогами.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 31.03.2017 у задоволенні заяви Товариства про роз`яснення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 відмовив.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви Товариства про роз`яснення судового рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що: порушені заявником питання жодним чином не належать до роз`яснення рішення суду та стосуються мотивів його ухвалення; фактично заявник не погоджується з мотивами прийняття рішення суддею апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху, що не є підставою для його роз`яснення у розумінні положень статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 31.03.2017 апеляційну скаргу Товариства повернув, оскільки позивач не виконав вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 про залишення апеляційної скарги без руху у строк, встановлений судом.

Товариство оскаржило ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2017 про відмову у роз`ясненні судового рішення до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 26.05.2017 відкрив касаційне провадження у даній справі.

Також , Товариство оскаржило ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2017 про повернення апеляційної скарги до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 26.05.2017 відкрив касаційне провадження у даній справі.

Обґрунтовуючи невідповідність постановлених у справі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2017 про відмову у роз`ясненні судового рішення та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2017 про повернення апеляційної скарги нормам матеріального та процесуального права, Товариство посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій не надали належної правової оцінки тому, що: суд апеляційної інстанції під головуванням ОСОБА_1 ухилився від надання роз`яснення ухвали цієї судді від 25.01.2017 і створив передумови для позбавлення позивача доступу до суду під приводом невиконання позивачем вимог цієї незрозумілої ухвали; в силу положень частини четвертої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг строку виконання ухвали від 25.01.2017 зупинився з 01.03.2017 - у день подання позивачем заяви про роз`яснення судового рішення; зважаючи на те, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2017 було відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали судді цього суду Троян Н.М. від 25.01.2017, і незрозумілі питання не є роз`ясненими, що перешкоджає виконанню цієї ухвали в силу положень статті 60 Конституції України, цією ухвалою судді було повернуто апеляційну скаргу Товариству, що має наслідком позбавлення позивача у розгляді його справи судом (перешкоджання доступу до суду). 

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалами від 27.07.2018  прийняв касаційні скарги Товариства до провадження та витребував матеріали справи із суду першої інстанції, а ухвалами від 11.10.2021 - закінчив підготовку справи до касаційного розгляду, визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами і призначив справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження з 12.10.2021.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційних скаргах доводи та дійшов висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту (частина перша). Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (частина друга). Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання частина четверта).

Аналіз положень частини четвертої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку, що останні поширюються на судові рішення, які можуть бути виконані, в тому числі й у примусовому порядку, а метою роз`яснення за загальним змістом цієї статті має бути точне та неухильне виконання судового рішення. У свою чергу, до таких судових рішень не відносяться ухвали суду з процесуальних питань, у тому числі про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно з положеннями частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору, а також копії доданих до неї письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

За правилами частин другої, третьої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам статті 187 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження. До апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Як вбачається з матеріалів справи, недоліки апеляційної скарги у строк, вказаний в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017, Товариством усунуті не були. Доводи скаржника щодо протиправності повернення  апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивач подав заяву про роз`яснення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що повертаючи апеляційну скаргу Товариства з підстав неусунення недоліків апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції правильно застосував норми процесуального закону до встановлених обставин.

Наведене спростовує доводи касаційних скарг.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній від 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене вище, касаційні скарги Товариства підлягають залишенню без задоволення, а ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2017 про відмову у роз`ясненні судового рішення та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2017 про повернення апеляційної скарги - підлягають залишенню без змін.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 349, статті 350, частинами 1, 5 статті 355, статтями 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАПОЛІС» залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2017 про відмову у роз`ясненні судового рішення та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2017 про повернення апеляційної скарги залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді	Л.І. Бившева В.В. Хохуляк   Р.Ф. Ханова