ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року	Львів	Справа № 380/2112/21 пров. № А/857/13617/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,
суддів – Онишкевича Т. В., Судової-Хомюк Н. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Потабенко В. А. у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області, Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

                                                           ВСТАНОВИВ:
15.02.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, Головного управління ДФС у Донецькій області, в якому просить: 
визнати протиправною бездіяльність Головного ДФС у Львівській області щодо відмови йому у включенні до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні стажу роботи в Комітеті Верховної Ради України з питань запобігання та протидії корупції з 25.02.2015 по 27.07.2015, в Головному управлінні ДФС у Львівській області з 11.02.2019 по 05.09.2019, в Головному управлінні ДПС у Львівській області з 06.09.2019 по 21.10.2019, у Львівській митниці ДФС з 22.10.2019 по 22.04.2020;
зобов`язати Головне управління ДФС у Львівській області зарахувати йому до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в Комітеті Верховної Ради України з питань запобігання та протидії корупції з 25.02.2015 по 27.07.2015, в Головному управлінні ДФС у Львівській області з 11.02.2019 по 05.09.2019, в Головному управлінні ДПС у Львівській області з 06.09.2019 по 21.10.2019, в Львівській митниці ДФС з 22.10.2019 по 22.04.2020;
зобов`язати Головне управління ДФС у Львівській області здійснити йому перерахунок грошових виплат за час роботи в Головному управлінні ДФС у Львівській області з 06.07.2020 по 22.10.2020 із врахуванням у вислузі років стажу роботи в Комітеті Верховної Ради України з питань запобігання та протидії корупції з 25.02.2015 по 27.07.2015, в Головному управлінні ДФС у Львівській області з 11.02.2019 по 05.09.2019, в Головному управлінні ДПС у Львівській області з 06.09.2019 по 21.10.2019, у Львівській митниці ДФС з 22.10.2019 по 22.04.2020;
зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області здійснити йому перерахунок грошових виплат за час роботи в Головному управлінні ДФС у Донецькій області з 23.10.2020 із врахуванням у вислузі років стажу роботи в Комітеті Верховної Ради України з питань запобігання та протидії корупції з 25.02.2015 по 27.07.2015, в Головному управлінні ДФС у Львівській області з 11.02.2019 по 05.09.2019, в Головному управлінні ДПС у Львівській області з 06.09.2019 по 21.10.2019, в Львівській митниці ДФС з 22.10.2019 по 22.04.2020.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 позов задоволено повністю.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове - про відмову у задоволенні позовних вимог, заявлених до Головного управління ДФС у Донецькій області.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не повідомляв Головне управління ДФС у Донецькій області про перебування у провадженні даної справи, не надіслав ні копії ухвали про відкриття провадження у справі, ні копії позовної заяви, ні копії прийнятого судового рішення, що призвело до позбавлення його можливості подати докази і довести суду їх переконливість, а відтак, порушено право доступу до правосуддя. Зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області заявлені передчасно та не є належним способом захисту, оскільки лише після надання Головним управлінням ДФС у Львівській області виправленого атестату із зазначенням відповідного стажу роботи, який позивач просить йому зарахувати, виникнуть підстави вчинити дії Головним управлінням ДФС у Донецькій області згідно з вимогами чинного законодавства.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 працював в органах податкової міліції з 17.09.1992 по 30.12.2014. На день звільнення зі служби вислуга років позивача в календарному обчисленні становила 24 роки 01 місяць 10 днів.
З 31.12.2014 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області призначено позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
В період з 25.02.2015 по 22.04.2020 позивач працював на посадах державної служби, а саме:
- з 25.02.2015 по 27.07.2015 на посаді головного консультанта з питань юридично- наукового забезпечення секретаріату Комітету Верховної Ради України з питань запобігання та протидії корупції;
- з 11.02.2019 по 05.09.2019 на посаді начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДФС у Львівській області;
- з 06.09.2019 по 21.10.2019 на посаді начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Львівській області;
- з 22.10.2019 по 22.04.2020 на посаді заступника начальника відділу чергових Львівської митниці ДФС.
Наказом Державної фіскальної служби України від 01.07.2020 №914-о позивач прийнятий на службу до податкової міліції з 06.07.2020.
З 23.10.2020 і дотепер позивач перебуває на посаді в.о. начальника шостого відділу У03 на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області.
12.01.2021 позивач звернувся з заявою до начальника Головного управління ДФС у Львівській області про зарахування до вислуги років для призначення пенсії періоду роботи на державній службі, зміну розміру надбавки за вислугу років та здійснення перерахунку заробітної плати за період роботи в Головному управлінні ДФС у Львівській області з 06.07.2020.
Листом від 25.01.2021 №12/10/13-97-07 Головне управління ДФС у Львівській області повідомило позивача, що оскільки центральними органами виконавчої влади не затверджений перелік посад офіцерського та начальницького складу, у разі переведення на які до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, то відсутні підстави для зарахування до вислуги років періоду роботи на державній службі.
Крім цього, позивач звернувся до Головного управління ДФС у Донецькій області із заявою від 03.03.2021 про надання відомостей про нарахування заробітної плати, у відповідь на яку йому повідомлено, зокрема, що підставою для нарахування грошового забезпечення в період проходження служби в Головному управлінні ДФС у Донецькій області є грошовий атестат, наданий Головним управлінням ДФС у Львівській області.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням ДФС у Львівській області допущено протиправну бездіяльність щодо включення позивачу до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні спірного стажу роботи. Зазначено, що для ефективного відновлення порушеного права позивача та з метою уникнення повторного звернення до суду є необхідним зобов`язати Головне управління ДФС у Львівській області здійснити позивачу перерахунок грошових виплат за час роботи в Головному управлінні ДФС у Львівській області з 06.07.2020 по 22.10.2020 із врахуванням у вислузі років спірного стажу роботи, а також зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області здійснити позивачу перерахунок грошових виплат за час роботи в Головному управлінні ДФС у Донецькій області з 23.10.2020 із врахуванням у вислузі років такого ж стажу роботи.
Апеляційний суд, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо позовних вимог, заявлених до Головного управління ДФС у Донецькій області, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до вимог частини першої статті 1 вказаного Закону особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Право на пенсійне забезпечення, відповідно до вимог пункту б статті 12 цього Закону, мають особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсія за вислугу років призначається:
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» ст. 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч.3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року, і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» ст. 12 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Згідно з пунктом «и» частини першої статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики.
Аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для висновку, що особам, які мають право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи внутрішніх справ, податкову міліцію на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Міністерством внутрішніх справ України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері державної фінансової політики.
Пунктами 1, 2 розділу XXXІІІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 № 200, зарахування на грошове забезпечення осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, проводиться на основі грошового атестата (додаток 2) та наказу командира військової частини (начальника установи).
Грошовий атестат видається в усіх випадках переміщення по службі з однієї військової частини до іншої, у тому числі у разі направлення до навчальних закладів на навчання, направлення для подальшого проходження служби до інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства України, та правоохоронних органів, а також у разі відрядження до державних органів із залишенням на військовій службі, у разі звільнення в запас або відставку з призначенням пенсії.
Грошовий атестат виписується та видається фінансовим підрозділом військової частини.
Таким чином, в усіх випадках переміщення по службі та у разі звільнення в запас або відставку з призначенням пенсії грошовий атестат виписується та видається фінансовим підрозділом відповідної військової частини, в якій проходив службу військовослужбовець, на підставі якого здійснюється зарахування на грошове забезпечення. 
При цьому, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше здійснених грошових виплат, може бути оновлений грошовий атестат із зарахованим до вислуги років для призначення пенсії стажем роботи, який попередньо до такого грошового атестату не увійшов, після надіслання його органу, в якому працює військовослужбовець.
Так, в матеріалах справи не міститься доказів про те, що Головному управлінню ДФС у Донецькій області надсилався грошовий атестат ОСОБА_1 , в якому уповноваженим на те органом зафіксовано його стаж роботи в Комітеті Верховної Ради України з питань запобігання та протидії корупції з 25.02.2015 по 27.07.2015, в Головному управлінні ДФС у Львівській області з 11.02.2019 по 05.09.2019, в Головному управлінні ДПС у Львівській області з 06.09.2019 по 21.10.2019, в Львівській митниці ДФС з 22.10.2019 по 22.04.2020.
Відтак, на час виникнення спірних відносин відповідач - Головне управління ДФС у Донецькій області не допустило протиправної бездіяльності, оскільки на момент звернення позивача до відповідного органу ДФС в останнього була відсутня інформація (грошовий атестат) про додатково зараховані до вислуги років періоди роботи позивача, видана уповноваженим на те органом, що унеможливило здійснити перерахунок грошових виплат на той час.
Отже, отримання Головним управлінням ДФС у Донецькій області відповідного грошового атестату в останнього були відсутні правові підстави та повноваження для проведення перерахунку грошових виплат позивачу.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як таких, що заявлені передчасно.
Суд першої інстанції не звернув на вказані обставини належної уваги, не дослідив їх належним чином та не надав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позову в цій частині.
Доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів вважає підставними та обґрунтованими, такі знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.
Разом з тим, апеляційний суд вважає безпідставними покликання скаржника на порушення його права доступу до правосуддя, оскільки в матеріалах справи міститься звіт про доставку на електронну пошту Головного управління ДФС у Донецькій області (dn.official.dfs@tax.gov.ua) копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління ДФС у Донецькій області вчинити дії, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині та прийняття постанови про відмову в задоволенні такої позовної вимоги.
Враховуючи результат апеляційного провадження, не підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області в користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 грн.
Керуючись статтями 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,
                                                        ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі № 380/2112/21 в частині зобов`язання Головного управління ДФС у Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошових виплат за час роботи в Головному управлінні ДФС у Донецькій області з 23 жовтня 2020 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про зобов`язання вчинити дії відмовити.
Виключити з резолютивної частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі № 380/2112/21 абзац сьомий.
В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі № 380/2112/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 30.11.2021