ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" листопада 2021 р.           Справа№ 910/19010/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Мальченко А.О.
суддів:            Чорногуза М.Г. 
          Агрикової  О.В. 
 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2021
у справі №910/19010/20 (суддя Марченко О.В.)
за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 
ОСОБА_1 
про стягнення 19 172,60 грн

ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «УСГ», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» (далі - ОСББ «Добробут», відповідач) про стягнення 19 172,60 грн страхового відшкодування. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у справі №910/19010/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
21.07.2021 від відповідача надійшла заява про стягнення з ПрАТ «СК «УСГ» витрат, пов`язаних з розглядом справи в розмірі 10  800,00 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у справі №910/19010/20 стягнуто з ПрАТ «СК «УСГ» на користь ОСББ «Добробут» 9   000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Постановляючи вказане додаткове рішення, суд виходив з обставин даної справи, її складності, предмета та підстав позовних вимог, прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог та обсягу наданих адвокатом послуг, що підтверджується наданим ОСББ «Добробут» і Пищенком В.І. актом.
Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ПрАТ «СК «УСГ» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити в задоволенні заяви про стягнення з скаржника витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що висновки місцевого господарського суду, викладені в оскаржуваному додатковому рішенні не відповідають обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що надана відповідачем перша заява по суті справи не містить попереднього розрахунку судових витрат, які останній очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «СК «УСГ» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2020 у справі №910/19010/20, постановлено здійснювати розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено ОСББ «Добробут» та ОСОБА_1 строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.
Відповідач та третя особа правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) не скористались, відзиву на апеляційну скаргу не надали.
Згідно з ч. 10  ст. 270 ГПК України  апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до вимог  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що є у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
За приписами ч. 1, п. п. 1, 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України  розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За приписами    статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.  Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч.ч. 3, 5  ст. 244    ГПК України     суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.    Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Як вбачається з матеріалів справи, у визначений ч. 8  ст.    129 ГПК України  строк після ухвалення рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у даній справі, 21.07.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 800,00 грн з доказами на підтвердження вказаних витрат.
На переконання колегії суддів, місцевий господарський судом дійшов помилкового висновку про задоволенні вказаної заяви відповідача, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2  ст. 124 ГПК України  разом  з першою заявою по суті спору  кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Наведена правова норма визначає обов`язок сторони подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у першій заяві по суті.
Перелік заяв по суті справи визначений ч. 2  ст. 161 ГПК України, до якого    входить: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з письмовими поясненнями від 22.12.2020 вих. №400 (а.с. 59) відповідач не повідомив суд про те, що поніс або у майбутньому змушений буде понести витрати на професійну правничу допомогу.
Отже, як встановлено судом апеляційної інстанції, перша заява позивача по суті (письмові пояснення) не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які останній поніс та які очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи. При цьому, таких витрат не містить і жодна заява відповідача наявна в матеріалах справи.
Крім того, колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем до закінчення судових дебатів не було зроблено відповідної заяви щодо надання доказів понесених нею судових витрат у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України, що підтверджується технічним записом, яким здійснювалась фіксація судового засідання від 19.07.2021.
Колегія суддів звертає увагу, що вищенаведене положення ч. 2  ст. 124 ГПК України  забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених  ГПК України, та крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення по справі) здійснювати розподіл судових витрат.
При цьому, наведена норма процесуального закону надає суду  право,  у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат, відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.
Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у додатковій постанові від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, згідної з якою положення  ст. 124 ГПК України  не передбачають прямим процесуальним наслідком, у випадку неподання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, відмову у задоволенні такої заяви, про що зазначено у ч. 2  ст. 124 ГПК України, відповідно до якої у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд  може  відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Тобто застосування відповідних положень  ст. 124 ГПК України  вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин кожної справи.
У додатковій постанові від 21.05.2020 у справі №922/2167/19 Верховний Суд також наголошує на тому, що застосування відповідних положень  статті 124 ГПК України  належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників, зокрема, дій або бездіяльності сторони або її представника під час розгляду справи.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судові витрати відповідача не підлягають відшкодуванню за рахунок позивача, з огляду на недотримання заявником вимог ч. 2  ст. 124 ГПК України та ч. 8 ст. 129 ГПК України  ,   а відтак, подана ОСББ «Добробут» заява про стягнення з ПрАТ «СК «УСГ» вказаних судових витрат має бути залишена без задоволення.
Згідно зі  статтею 86 ГПК України  суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною 1  ст. 269 ГПК України  встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з п. 2 ч. 1  ст. 275 ГПК України  суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1  статті 277 ГПК України, є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному додатковому рішенні встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ПрАТ «СК «УСГ» та скасування додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у справі №910/19010/20, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСББ «Добробут» про стягнення з ПрАТ «СК «УСГ» витрат, пов`язаних з розглядом даної справи.
У зв`язку з тим, що чинним законодавством не передбачено справляння судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення, яким спір по суті не вирішувався, та зважаючи на те, що оскаржуваним додатковим рішенням вирішувалось питання про розподіл судових витрат, що не стосується суті спору, розподіл судового збору судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у справі №910/19010/20 задовольнити.
2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2021  у справі №910/19010/20 скасувати.
3. Ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» витрат, пов`язаних з розглядом справи відмовити.
4. Матеріали справи №910/19010/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3  ст. 287 ГПК України.
          Повний текст постанови складено 16.11.2021, після виходу судді Агрикової О.В. з лікарняного.

Головуючий суддя                                                            А.О. Мальченко 

Судді                                                                                М.Г. Чорногуз

                                                                                О.В. Агрикова