ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 жовтня 2021 року           справа №200/4701/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Гайдар А.В., секретар судового засідання Ашумов Т.Е., за участю представника відповідача Стець А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджи» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 р. у справі № 200/4701/21 (головуючий І інстанції Лазарєв В.В.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджи» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.12.2020 року №0004215104, -

                                                      У С Т А Н О В И В: 

У квітні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджи» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДПС по роботі з великими платниками податків в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0004215104 від 31 грудня 2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Східне управління Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС прийняло оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 31.12.2020 р. № 0004215104 без розгляду заперечень № 01/825 від 29.12.2020 року до акту від 10.12.2020 р. № 613/28-10-51-04/37011495, що на думку позивача є підставою для його скасування. Крім того, в таблиці, наведений в акті камеральної перевірки зазначене платіжне доручення № 157483312 від 08.12.2020 р., яке відсутнє в банківських виписках всіх без виключення банківських установ, в яких у ТОВ «Фурлендер Віндтехнолоджі», станом на дату складання акту перевірки від 10.12.2020 р. відкрито поточні рахунки та здійснюється розрахунково-касове обслуговування. Також, представник позивача зазначає, що при проведенні камеральної перевірки використано акти, які не можуть досліджуватись під час проведення камеральної перевірки. 
Виходячи з наведеного, позивач вважає спірне рішення відповідача протиправним. У зв`язку з чим, звернувся до суду із даним позовом.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 р. у справі № 200/4701/21 у задоволенні позову – відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.                                                                                                                        На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги.                                                                                                    Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  наступного. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджи» є юридичною особою, зареєстроване 19.07.2010 р., номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 12771020000001975, ідентифікаційний код 37011495, місцезнаходження: 84306, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок 6.
10 грудня 2020 року посадовими особами Східного управління Офісу великих платників податків ДФС була проведена камеральна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджи» з питання своєчасності сплати до бюджету узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість в періоді з 04.12.2020 року по 09.12.2020 року.
За результатами перевірки 10 грудня 2020 року був складений акт №613/28-10-51-04/37011495, згідно якого податковий орган дійшов висновку, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті несвоєчасної сплати підприємством узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість в періоді з 04.02.2020 р. по 09.12.2020 р. на загальну суму 1 546 000 грн., в тому числі: в розмірі 1546 000 грн. з порушенням терміну сплати більше 30 календарних днів (а.с. 9-12).
29 грудня 2020 року позивачем направлено заперечення на акт перевірки (вх. №636/6 від 04.02.2021 року) (а.с. 36-38, 82-88).
31 грудня 2020 року Офісом великих платників податків ДПС на підставі акту перевірки від 10 грудня 2020 року №613/28-10-51-04/37011495 прийнято податкове повідомлення-рішення №0004215104, яким за затримку на 272 календарних дні сплати грошового зобов`язання в сумі 1546 000 відповідно до ст.126 ПК України, зобов`язано ТОВ «Фурлендер Віндтехнолоджи» сплатити штраф у розмірі 20% з податку на додану вартість у сумі 309200 грн. (а.с. 16).
Листом від 11.02.2021 року №526/6/32-00-52 відповідачем розглянуто заперечення на акт перевірки ( а.с. 85-88).
Позивач оскаржує рішення податкового органу, як таке, що прийнято не обґрунтовано, тобто, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення із порушенням норм чинного законодавства.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України(тепер і надалі:ПК України у редакції до 01.01.2021 року) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Пунктом 1.1. ст. 1 ПК України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податку або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно пункту 110.1 статті 110 ПК України платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень.
Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені. (п. 111.2 ст. 111 ПК України).
Відповідно до п. 113.2 ст. 113 ПК України застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачених цією главою, не звільняє платників податків від обов`язку сплатити до бюджету належні суми податків та зборів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, а також від застосування до них інших заходів, передбачених цим Кодексом.
Отже, позивач зобов`язаний сплачувати визначені в поданих податкових деклараціях узгоджені податкові зобов`язання.
Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженої грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексе строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
20 листопада 2019 року відповідачем до податкового органу було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2019 року, якою було визначено суму податку у розмірі 5768074,00 грн. (а.с.168-169).
11 березня 2020 року відповідачем до податкового органу було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, якою було визначено суму податку у розмірі 20394558,00 грн. (а.с.170-172).
Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Згідно даних ІКП, податкове зобов`язання з податку на додану вартість за жовтень 2019 року ТОВ «Фурлендер Віндтехнолоджи», визначене уточнюючим розрахунком від 11.03.2020 року фактично було сплачено 08.12.2020 року, тобто із затримкою в 272 дні (а.с. 119-130).
Згідно з пп. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.
Доказів сплати податкового зобов`язання у строки, передбачені податковим законодавством позивачем не надано.
Суд не приймає до уваги посилання позивача щодо прийняття спірного податкового повідомлення-рішення без урахування заперечень на акт перевірки з огляду на наступне.
Згідно п. 86.7 ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.
Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.
Згідно п. 86.8. ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
У відповідності до абзацу 2 п. 44.7. статті 44 ПК України протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.
З аналізу наведених норм вбачається можливість платника податків подати заперечення протягом 10 робочих днів до контролюючого органу та обов`язок податкового органу врахувати такі заперечення в разі їх наявності на час прийняття рішення.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, акт перевірки було надіслано поштою 10.12.2020 року та отримано позивачем 16.12.2020 року (а.с. 78). Отже останнім днем для подання заперечень на акт перевірки є 30.12.2020 року.
Згідно трекінгу поштових відправлень (веб-сайт "Укрпошта") заперечення на вказаний акт перевірки надійшли до податкового органу 03.02.2021 року (а.с. 37-39) та зареєстровані 04.02.2021 року, про що свідчить відповідна відмітка (а.с. 82-84). Доказів, які б свідчили про їх наявність у податкового органу на час розгляду матеріалів перевірки та прийняття спірного рішення позивачем не надано.
З огляду на наведене та враховуючи визначені законом строки для прийняття податкового повідомлення-рішення, суд дійшов висновку про відсутність у податкового органу підстав для приймати рішення про визначення грошових зобов`язань з урахуванням заперечень на акт перевірки, які надійшли до контролюючого органу більш ніж через місяць після прийняття оскаржуваного рішення.
Суд відхиляє посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові  від 15.01.2020 у справі № 200/4418/19-а на які посилається позивач, оскільки у правовідносинах, які досліджував Верховний Суд у зазначеній  справі, склалися обставини, що не є тотожними тим, з яких виник спір у даній справі.
Суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо неможливості використання під час камеральної перевірки актів про результати камеральних перевірок від 12.11.2020 року, 30.11.2020 року, від 04.12.2020 року з огляду на наступне.
Підпунктом 20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України визначено право податкового органу проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.
Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (пункт 76.1 статті 76 Податкового кодексу України).
Згідно п. 75.1.1 ст.75 ПК України Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Згідно статті 16 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
Відповідно до пп. 19-1.40 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України однією із функцій контролюючого органу є організація збору податкової інформації та внесення її до інформаційних баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Згідно пп. 19-1.1.46 п. 19-1. 1 ст. 19 ПК України контролюючі органи використовують під час виконання своїх посадових (службових) обов`язків податкову інформацію з інформаційно-телекомунікаційних систем та інших джерел, отриману в порядку та спосіб, визначений цим Кодексом.
Отже, використані під час проведення камеральної перевірки акти про результати камеральних перевірок від 12.11.2020 року, 30.11.2020 року, від 04.12.2020 року є податковою інформацією, яка отримана контролюючим органом в порядку його діяльності та вноситься ним до відповідних баз даних.
З огляду на приписи п. 75.1.1 ст. 75 ПК України, суд вважає правомірним використання податковим органом під час проведення камеральної перевірки актів про результати камеральних перевірок від 12.11.2020 року, 30.11.2020 року, від 04.12.2020 року.
Щодо посилання позивача на відсутність в банківських виписках підприємства платіжного доручення №157483312 від 08.12.2020 року слід зазначити наступне.
Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету (п. 200.2. ст. 200 ПК України).
Кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу та погашення податкового боргу з податку на додану вартість (п. 200-1.7. ст. 200-1).
Судом встановлено, що реквізити платіжного документу, вказаного в акті перевірки повністю співпадають з інформацією, що наявна в ІКП ТОВ «Фурлендер Віндтехнолоджі», а саме реквізити того платіжного доручення, яким центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснював перерахування коштів ТОВ «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ» з електронного рахунку на бюджетний.
До того ж, доказів сплати податкового зобов`язання у строки, передбачені податковим законодавством позивачем не надано.
Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 31.12.2020 року №0004215104 видано податковим органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, з урахуванням принципів адміністративного судочинства, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджи» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.12.2020 року №0004215104, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджи» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 р. у справі № 200/4701/21 - залишити без задоволення.                                                     
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 р. у справі № 200/4701/21 - залишити без змін.                                                                                       
Повне судове рішення складено 25 жовтня 2021 року.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                      Т.Г. Гаврищук

                                                                                                                А.В. Гайдар