ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1366/19  Номер провадження 22-ц/814/1234/21	Головуючий у 1-й інстанції Маханьков  О.В.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Чумак О.В.
суддів Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.
при секретарі Яковенко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу  
за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 березня 2021 року, ухвалене суддею Маханьковим О.В., повний текст рішення складено 15 березня 2021року, та додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 червня 2021 року, ухвалене суддею Маханьковим О.В., 
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Фізичної особи–підприємця ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Поркіної Лілії Олександрівни, 
третя особа,  яка не  заявляє самостійних вимог щодо  предмета спору,  на стороні позивача - ОСОБА_4 , 
про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису про право власності, визнання незаконними дій державного реєстратора прав на нерухоме майно, визнання майна об`єктами самочинного будівництва, усунення перешкод у користуванні об`єктами права власності шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва, заборону вчинення дій.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука з вказаним позовом до відповідачів про визнання незаконним і скасування рішення № 46 від 10.02.2005 року виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області «Про визнання права власності на гараж за гр. ОСОБА_1 на садибі по АДРЕСА_1 »;
визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) з індексним номером 40583569 від 11.04.2018 року, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 25676865 про право власності ОСОБА_1 на об`єкт житлової нерухомості за адресою АДРЕСА_1 , визнання незаконними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Поркіної Л.О. Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, які полягали у внесенні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про прибудову до гаражу (тимчасову) літ. «е1» як складову об`єкта нерухомого майна з реєстраційним № 1528715853104.
Також позивач просив визнати гараж літ. «Е» та прибудову до гаражу (тимчасову) літ. «е1», які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , об`єктами самочинного будівництва;
усунути перешкоди у користуванні належними на праві власності житловим будинком з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , а також земельною ділянкою, кадастровий номер 5310436500:09:003:1068, за адресою АДРЕСА_2 , шляхом знесення за рахунок ОСОБА_1 гаражу літ. «Е» та прибудови до гаражу (тимчасової) літ. « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером5310436500:09:003:0123;
заборонити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 провадити господарську діяльність із технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів за адресою АДРЕСА_1 ;
заборонити ОСОБА_1  передавати у  користування іншим  особам земельну ділянку (її частину), кадастровий номер 5310436500:09:003:0123, для провадження господарської діяльності з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також земельної ділянки для їх обслуговування (присадибної ділянки) за адресою: АДРЕСА_2 . У будинку він фактично проживає разом зі своєю сім`єю.
Власником сусідньої земельної ділянки, яка має адресу АДРЕСА_1 , та розташованих на ній житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами є ОСОБА_1 , який здійснив за вказаною адресою самочинне будівництво гаража літ. «Е», в подальшому самочинно реконструйованого у будівлю майстерні для ремонту та технічного обслуговування автотранспортних засобів, зокрема за рахунок влаштування прибудови літ. «е1»до вказаного гаража.
Будівництво відповідачем ОСОБА_1 гаража літ. «Е», а також його подальша реконструкція в будівлю майстерні для ремонту та технічного обслуговування автотранспортних засобів, зокрема за рахунок влаштування прибудови літ. «е1», створює перешкоди у реалізації права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами і на присадибну земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки відстань від стіни належного відповідачу ОСОБА_1 гаражу літ. «Е» до стіни належного позивачу житлового будинку складає лише 2, 82 м при нормі 8,0 м, а відстань від стіни належної ОСОБА_1 прибудови літ. «е1» до належного позивачу на праві власності житлового будинку становить лише 3, 0 м при нормі 10 м, що не відповідає протипожежним вимогам п. 2.10, додаток 1 ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України», п. 3.25а* додаток 3.1 (обов`язковий) «Протипожежні вимоги», ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». 
Недотримання відповідачем ОСОБА_1 нормативних вимог щодо протипожежної відстані між окремими будівлями при зведенні (будівництві) гаражу літ. «Е» та прибудови літ. «е1» сприятиме виникненню умов для швидкого поширення полум`я під час пожежі з вказаних будівель відповідача на сусідню будівлю позивача – на належний позивачу на праві власності житловий будинок.
Крім того, позивач вказує, що гараж літ. «Е» та прибудова до нього літ. «е1» зведені відповідачем ОСОБА_1 та фактично знаходяться на межі із земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , що не відповідає вимогам п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», згідно з якими відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни будівлі треба приймати не менше 1, 0 м.
Усунення порушень вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, допущених відповідачем ОСОБА_1 , без проведення демонтажу, тобто без знесення, гаражу літ. «Е» та прибудови літ.«е1» не представляється можливим. 
Відповідач ОСОБА_1 на претензії позивача не реагує. 

Позовні вимоги до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області позивач ОСОБА_3 обґрунтовує функціональним правонаступництвом Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області відносно іншої юридичної особи публічного права – Виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука, який ліквідовано за рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області, а також відсутністю за станом на 10 лютого 2005 року у виконавчих органів відповідних рад повноважень визнавати право власності на об`єкти самочинного будівництва, наявністю порушень прав інших осіб внаслідок здійснення відповідачем ОСОБА_1 самочинного будівництва, а також неможливістю визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти - приналежності головної речі. 

В обґрунтування позовних вимог, заявлених до Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, позивач ОСОБА_3 посилається на те, що державна реєстрація прав на таке майно була проведена за відсутності в розпорядженні реєстратора даних про прийняття гаражу літ. «Е» в експлуатацію в порядку,який встановлено законодавством,та за відсутності в розпорядженні реєстратора документа, який підтверджував би право ОСОБА_1 на відповідний гараж, тобто правовстановлюючого документа. 

Підставами позовних вимог, заявлених до фізичної особи – підприємця  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  вказав те,  що саме  зазначена особа,  являючись сином  відповідача ОСОБА_1 , є фактичним володільцем та користувачем гаражу літ. «Е» та прибудова літ. «е1» по  АДРЕСА_1 , фактично будівлі  майстерні для  ремонту та  технічного обслуговування автотранспортних засобів, а також частини земельної ділянки за вказаною адресою із кадастровим номер 5310436500:09:003:0123 під вказаними об`єктами орієнтовною площею 90 м2. 
ФОП ОСОБА_2   проводить господарську  діяльність з  технічного обслуговування  та ремонту автотранспортних засобів, код діяльності  за КВЕД 45.20., за адресою АДРЕСА_1  із використанням  вказаних вище  об`єктів. У порядку, який встановлено законодавством, переведення домоволодіння або його окремої частини по АДРЕСА_1 у виробниче (нежитлове) не здійснювалось, як і не змінювалось цільове призначення присадибної ділянка (її частини) по АДРЕСА_1 . 
Фактично будівля майстерні для ремонту та технічного обслуговування автотранспортних засобів не відповідає вимогам спеціальних нормативно-правових актів у галузі будівництва об`єктів сфери надання послуг з ремонту та технічного обслуговування автотранспортних засобів, зокрема вимогам правил пожежної безпеки, вимогам щодо місця їх розташування. 
Має місце як порушення правил добросусідства, так і реальна небезпека порушення належного позивачу права власності.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 березня 2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , фізичної особи–підприємця ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Поркіної Лілії Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_4 , про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису про право власності, визнання незаконними дій державного реєстратора прав на нерухоме майно, визнання майна об`єктами самочинного будівництва, усунення перешкод у користуванні об`єктами права власності шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва, заборону вчинення дій – задоволено.
Визнано незаконним і скасовано рішення за № 46 від 10.02.2005 року виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області «Про визнання права власності на гараж за гр. ОСОБА_1 на садибі по АДРЕСА_1 ».
Визнано незаконним і скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) з індексним номером 40583569 від 11 квітня 2018 року, скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 25676865 про право власності ОСОБА_1 на об`єкт житлової нерухомості за адресою АДРЕСА_1 .
Визнано незаконними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Поркіної Лілії Олександрівни Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, які полягали у внесенні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про прибудову до гаражу (тимчасову) літ. «е1» як складову об`єкта нерухомого майна з реєстраційним № 1528715853104.
Визнано гараж літ. «Е» та прибудову до гаражу (тимчасову) літ. «е1», які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , об`єктами самочинного будівництва.
Усунуто ОСОБА_3 перешкоди у користуванні належними йому на праві власності житловим будинком з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , а також земельною ділянкою, кадастровий номер 5310436500:09:003:1068, за адресою АДРЕСА_2 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести за свій рахунок гараж літ. «Е» та прибудови до гаражу (тимчасову) літ. «е1», які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, що має кадастровий номер 5310436500:09:003:0123.
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заборонити провадити господарську діяльність із технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів за АДРЕСА_1 .
Заборонено  ОСОБА_1 передавати у  користування іншим особам земельну ділянку (її частину), кадастровий номер 5310436500:09:003:0123, для провадження господарської діяльності з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів.

З цим рішенням не погодилися відповідачі ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , оскарживши його в апеляційному порядку.
У поданих апеляційних скаргах як ОСОБА_1 , так і ФОП ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неповне дослідження доказів, невірне застосування норм матеріального і процесуального права прохають скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційних скарг відповідачі ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 посилаються на те, що виконавчий комітет Крюківської райради при винесенні рішення № 46 від 10.02.2005 р. діяв у межах своїх повноважень та відповідно до закону. 
Державний реєстратор здійснила реєстрацію речового права за відповідачем ОСОБА_1 також у відповідності до чинного законодавства. 
Позивач не надав належних і допустимих доказів щодо порушення його прав, свобод чи інтересів з боку відповідача ОСОБА_1 , а також щодо звернення до відповідного органу, який здійснює контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності для видання приписів про усунення порушень вимог законодавства та невиконання їх відповідачем.
Крім цього, вказують, що ФОП ОСОБА_2 не є власником гаража по АДРЕСА_1 . та не здійснює за цією адресою господарську діяльність.
Також вважають, що суд безпідставно задовольнив позов в частині заборони передавати в користування іншим особам земельну ділянку, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , чим порушив його право розпоряджатися власністю.

Відповідно до ухвали Полтавського апеляційного суду місцевим судом 04 червня 2021 року ухвалено додаткове рішення у цій справі про судові витрати.

На вказане додаткове рішення також відповідачами ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 подані апеляційні скарги, в яких останні прохають скасувати додаткове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 .
В обґрунтування доводів апеляційних скарг посилаються на те, що позивачем не в повному обсязі було сплачено судовий збір та не підлягають стягненню витрати на експертизу на замовлення сторони.

У відзиві на апеляційні скарги державний реєстратор Поркіна Л.О. прохає скасувати рішення повністю та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 , оскільки її дії при реєстрації права власності на житловий будинок відповідача були правомірними та законними. Також вважає, що у цій справі відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями державного реєстратора та вимогами позивача.

У відзиві на апеляційні скарги позивач ОСОБА_3 прохає залишити без задоволення апеляційні скарги відповідачів ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 та без змін рішення та додаткове рішення місцевого суду, які вважає такими, що відповідають нормам матеріального і процесуального права.

У відзиві на апеляційні скарги Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради прохає скасувати рішення суду від 15.03.2021 р. та додаткове рішення від 04.06.2021 року, та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 .
Не стягувати судові витрати з державного реєстратора відділу державної реєстрації району. 
Вважає правомірними дії державного реєстратора при здійсненні державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Між діями державного реєстратора та вимогами позивача відсутній причинно-наслідковий зв`язок. Вказує, що на момент купівлі-продажу позивачем житлового будинку (10.01.2014 р.) спірні гараж літ.Е та прибудова до гаражу тимчасова літ.е1 вже існували та були доступні для візуального огляду. Проведення державної реєстрації права власності 05.04.2018 р. жодним чином не порушує прав позивача.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України,  суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК  України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_5 , відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_6 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради депутатів трудящих № 93/1 від 05.03.1958 року надано ОСОБА_7 право індивідуальної забудови на земельній ділянці по АДРЕСА_2 площею 510 м2. 
Згідно вказаного рішення 26.03.1958 року між Відділом комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради депутатів трудящих, з однієї сторони, та ОСОБА_7 як забудовником, з іншої сторони, укладено договір № 40 на право будівництва індивідуального житлового будинку, який посвідчено 28.03.1958 року нотаріусом Кременчуцької нотаріальної контори, за реєстром № 2922/1.
Договір зареєстровано у Кременчуцькому міському житловому управлінні по реєстру власних забудовників обліку КЖУ 28 березня 1958 року, книга № 7 сторінка № 518. 
За умовами вищевказаного договору Відділ комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради депутатів трудящих надав ОСОБА_7 право безстрокового користування земельною ділянкою в АДРЕСА_2 загальною площею 510 м2 згідно плану земельної ділянки. 
Крім того, наведеним договором № 40 забудовник взяв на себе обов`язки, зокрема, побудувати на вказаній земельній ділянці житловий одноповерховий глинобитний будинок, сарай глинобитний критий, вбиральню, огородити садибу з боку вулиці (провулка) дерев`яним забором висотою 1, 1 м. 
План відводу земельної ділянки для індивідуальної забудови згідно типового проекту № 181-1 у АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_7 наявний у справі, його погоджено головним архітектором м. Кременчука та землеміром 22 березня 1958 року. 
Також у матеріалах справи міститься акт від березня 1958 року про проведення в натурі відводу земельної ділянки для індивідуальної житлової забудови по АДРЕСА_3 . 

У подальшому рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради депутатів трудящих за № 149/30 від 15.04.1959 року іншій особі надано право індивідуальної забудови на земельній ділянці по АДРЕСА_1 площею 510 м2.
План відводу земельної ділянки для індивідуальної забудови згідно типового проекту № 181-1-а у АДРЕСА_1 наявний у справі, його погоджено головним архітектором м. Кременчука та інженером-геодезистом 04 травня 1959 року. 
Згідно з експлікацією у плані відводу на земельній ділянці має бути розташований житловий будинок літ. А, сарай літ. Б тип № 2, убиральня і сміттєвий ящик літ. В, огорожа дерев`яна типу № 30. Всі будівлі під вогнетривкою покрівлею. 
Також у матеріалах справи наявний акт, датований квітнем місяцем 1959 року, про проведення в натурі відводу земельної ділянки для індивідуальної житлової забудови по АДРЕСА_1 площею 510 м2. 
Відповідно плану відводу земельної ділянки для індивідуальної забудови згідно типового проекту № 181-1-а у АДРЕСА_1 , відстань між житловим будинком літ. А на ділянці по АДРЕСА_1 та будівлею на сусідній садибі АДРЕСА_2 має складати 8, 0 м. 
Згідно вищевказаного рішення виконавчого комітету за № 149/30 від 15.04.1959 року укладено договір від 07.05.1959 року № 63 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, який посвідчено в нотаріальному порядку 13 травня 1959 року за реєстровим № 2988. 
За умовами цього договору забудовник зобов`язався побудувати на вказаній земельній ділянці АДРЕСА_1 житловий одноповерховий глинобитний будинок житловою площею 21, 7 м2 на відстані 3, 0 м від червоної лінії, сарай глинобитний критий, вбиральню, огородити садибу з боку вулиці (провулка) дерев`яним забором висотою 1,1 м. 
Відповідно до акту приймання індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням № 251 від 06.05.1982 року виконавчого комітету райради народних депутатів Крюківського району м. Кременчука, Крюківська районна комісія м. Кременчука прийняла домоволодіння по АДРЕСА_2 . Згідно відомостями вказаного акту будівництво закінчено в 1963 році. 

За договором купівлі-продажу від 04.01.1981 року, посвідченим державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори, в реєстрі № 2-8, відповідач ОСОБА_1 придбав незакінчений будівництвом 15 % готовності жилий будинок, розташований на землях держфонду в АДРЕСА_1 . 
Як зазначено в договорі, незакінчений будівництвом жилий будинок належить продавцю на підставі договору № 63 на право будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого в нотаріальному порядку 13 травня 1959 року за реєстровим № 2988. 
За умовами договору купівлі-продажу всі права і обов`язки по закінченню будівництва переходять до набувача ОСОБА_1 .
Умовами п. 3 договору № 63 на право будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1  передбачено, що будівництво зведених на земельній ділянці будівель і споруд повинно бути проведено в строгій відповідності з проектом будівництва, який затверджено управлінням головного архітектора м. Кременчука. Крім того, вказаний договір № 63містить умову про те, що забудовник зобов`язаний при зведенні будівель виконувати всі діючі будівельні, протипожежні, санітарні правила і за порушення таких несе встановлену законом відповідальність. 
Згідно акту приймання індивідуального домоволодіння, який затверджено рішенням  виконавчого комітету ради народних депутатів Крюківського району м. Кременчука за № 283/3 від 25.08.1988 року, Крюківська районна комісія м. Кременчука прийняла пред`явлене ОСОБА_1 домоволодіння по АДРЕСА_1 . 
У п. 4 цього акту вказано, «надворные постройки состоят из летней кухни, сарая, гаража, уборной, летнего душа».

У період з 1993 р. по 2000 рік включно, відповідач ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 здійснив будівництво ще одного гаражу (зі сторони сусіднього домоволодіння АДРЕСА_2 ), який в технічному паспорті КМБТІ за станом на 28.12.2004 року, і в технічному паспорті Кременчуцького відділення Полтавської ТПП за станом на 01.03.2018 року позначено літ. «Е». 
У технічному паспорті Кременчуцького відділення Полтавської ТПП за станом на 01.03.2018 року вказано, що гараж літ. «Е» 1993 року побудови. 
У заяві від 14.01.2005 року на ім`я голови Крюківської районної ради вказано, що гараж побудовано в 2000 році. 

Вказаний гараж відповідач ОСОБА_1 , як зазначено в заяві від 14.01.2005 року на ім`я голови Крюківської районної ради, побудував без дозволу органу місцевого самоврядування. 
В технічному паспорті КМБТІ за станом на 28.12.2004 року міститься штамп про те, що гараж літ. «Е» збудовано самовільно. Дата вказаного запису в технічному паспорті – 28 грудня 2004 року. 
Постановою № 2 від 21 січня 2005 року в справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудування вирішено питання про накладення штрафу за самовільне без оформлення дозволу на виконання будівельних робіт будівництво гаражу на садибі по АДРЕСА_1 . 
Згідно висновку за № 76 від 26 січня 2005 року 13-ї самостійної державної пожежної частини міста Кременчука при будівництві гаражу літ. «Е» не дотримано нормативних відстаней. Державний пожежний нагляд Крюківського району м. Кременчука як виняток не заперечує проти подальшої експлуатації самовільно побудованого гаражу літ. «Е» на території садиби по АДРЕСА_1 при умові, зокрема, погодження скорочення нормативних відстаней з органами виконавчої влади (п. 2.10, примітка 6, ДБН 79-92).
За висновком від 27.01.2005 року за № 479/03-01 Кременчуцької міської санітарно-епідеміологічної станції та експертним висновком № 76 від 26 січня 2005 року 13-ї самостійної державної пожежної частини міста Кременчука, гараж літ. «Е» у приватному домоволодінні по АДРЕСА_1 побудовано самовільно. 
Рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області № 46 від 10.02.2005 року «Про визнання права власності на гараж за гр. ОСОБА_1 на садибі по АДРЕСА_1 » вирішено вважати гр. ОСОБА_1 власником гаража літ. «Е» розміром 8, 6 м х 4, 05 м на садибі по АДРЕСА_1 . В обґрунтування цього рішення у ньому вказано про врахування погодження контролюючих органів, а також зроблено посилання на ст. 31 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
08.12.2005 року на ім`я ОСОБА_1 оформлено державний акт серії ПЛ № 202647 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5310436500:09:003:0123 площею 490 м2 за адресою АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки – для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Підставою для цього слугувало рішення 22 сесії 4 скликання Крюківської районної ради від 11.08.2005 року. 
В подальшому відповідачем ОСОБА_1 на садибі по АДРЕСА_1 зведено прибудову до гаражу, яка в технічному паспорті Кременчуцького відділення Полтавської ТПП за станом на 01.03.2018 року позначена літ. «е1», 2007 року побудови. 

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , забудовник земельної ділянки по АДРЕСА_2 .
Після його смерті житловий будинок із господарськими будівлями по АДРЕСА_2 успадкований згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, які видано 07.08.2009 року Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою за № № у реєстрі 5-1037, 5-1041. 

Згідно договорів купівлі-продажу частки в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 10 січня 2014 року, посвідчених приватним нотаріусом Медяник О.В. за № 112 та приватним нотаріусом Веселовським А.Г за № 54, позивачем ОСОБА_3 набуто право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 . 
У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за позивачем ОСОБА_3 зареєстровано 10.01.2014 року, записи про право власності № 4199078, виконавець Медяник О.В., а також № 4200391, виконавець Веселовський А.Г., що підтверджується витягами із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.01.2014 року № 15935610 та № 15940908 відповідно.
Позивачу також належить на праві власності земельна ділянка по АДРЕСА_2 , кадастровий номер 5310436500:09:003:1068, площею 514 м2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), код 02.01. 
Місце проживання позивача у цьому будинку зареєстровано з 21.01.2014 року.
Разом з ним за вказаною адресою зареєстровані та фактично проживають члени його сім`ї: дружина ОСОБА_4 , донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

14.02.2014 року здійснено державну реєстрацію ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця за № 2 585 000 0000 022254, що підтверджується наявними у справі випискою та витягом із вказаного реєстру. Податковою адресою зазначеної фізичної особи-підприємця, за якою вона перебуває на обліку як платник податків у контролюючому органі, є наступна адреса: АДРЕСА_4 .
До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців включено відомості про наступний вид господарської діяльності відповідача ФОП ОСОБА_2 – технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, згідно з КВЕД код виду діяльності 45.20.
У реєстрі платників єдиного податку адреса місця фактичного провадження господарської діяльності відповідачем ФОП ОСОБА_2 вказана наступним чином: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом за № 1716033402736 із реєстру платників єдиного податку, який наявний у справі. 

Суд першої інстанції встановив, що здійснення відповідачем ФОП ОСОБА_2 виробничої господарської діяльності за адресою АДРЕСА_1 підтверджується листами від 24 червня 2016 року Кременчуцької ОДПІ, а також Головного управління ДФС від 02.11.2017 року; листом від 03.11.2017 року Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, листами Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 15.11.2017 року, від 20.12.2017 року, від 18.12.2018 року. 
Відповідач ФОП ОСОБА_2 заперечував провадження господарської діяльності за вищевказаною адресою, та на підтвердження того, що господарська діяльність здійснюється ним за іншою адресою – АДРЕСА_5 , надав суду витяг з реєстру платників єдиного податку від 30.09.2020 року, договорів найму (оренди) нежитлового приміщення від 10.08.2019 року та від 11.08.2020 року з актами приймання-передачі приміщення.
За результатами здійсненого 26.11.2019 року судовим експертом Шимкою В.М. натурного обстеження домоволодіння АДРЕСА_1 , складено висновок експерта № 1825 від 28.02.2020 року, згідно якого натурним обстеженням встановлено, що прибудова літ. «е1» до гаража обладнана оглядовою ямою з підйомним механізмом для обслуговування автомобілів. Приміщення прибудови літ. «е1» та гаража літ. «Е» використовуються за одним спільним функціональним призначенням – для зберігання, технічного обслуговування і поточного ремонту транспортних засобів. 

У квітні місяці 2018 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Поркіною Л.О. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис за № 25676865 про право власності відповідача ОСОБА_1 на об`єкт житлової нерухомості за адресою АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, земельна ділянка місця розташування вказана як ділянка, що має кадастровий № 5310436500:09:003:0123, реєстраційний № об`єкта нерухомого майна - 1528715853104. 
Підставою внесення запису про право власності до реєстру було рішення державного реєстратора Поркіної Л.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) з індексним № 40583569 від 11.04.2018 року.
У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , на який за відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності, описано наступним чином: житловий будинок загальною площею 71, 2 м2, житловою площею 40, 3 м2, літ. «А», господарські будівлі та споруди, а саме: відкрита веранда літ. «а», ганок літ. «аг», гараж літ. «Б», господарсько-побутовий блок літ. «В», прибудова літ. «в», погріб літ. «вп», сарай-вбиральня літ. «Г,г», літній душ літ. «Д», гараж літ. «Е», прибудова до гаражу літ. «е1», яма вигрібна «І», колодязь літ. «К», огорожа № 1, бруківка № 3. 
При цьому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме у графі «Підстава виникнення права власності» (в контексті об`єкту по АДРЕСА_1 ) вказано наступне: договір купівлі-продажу серія та номер 2-8, виданий 04.01.1981 року, видавник - Перша кременчуцька державна нотаріальна контора, технічний паспорт, виданий 01.03.2018 року, видавник – Кременчуцьке відділення Полтавської ТПП, акт приймання індивідуального домоволодіння АДРЕСА_6 , виданий 25.08.1988 року, видавник – Крюківська районна рада, декларація про готовність об`єкта до експлуатації ПТ 141180881325, виданий 29.03.2018 року, видавник – Управління ДАБК Кременчуцької міської ради Полтавської області, документ отримано з ЄРД. 
Рішенням від 23 грудня 2015 року Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про затвердження структури та граничної чисельності виконавчих органів Кременчуцької міської ради VII скликання» припинено шляхом ліквідації Автозаводську і Крюківську районні у м. Кременчуці ради як юридичні особи, а також їх виконавчі органи. Державним реєстратором 13 січня 2017 року внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис № 15851110014002677про державну реєстрацію припинення Виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука як юридичної особи.

Суд першої інстанції встановив, що зведені відповідачем ОСОБА_1 гараж літ. «Е» та прибудова літ. «е1» розміщені на межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 та іншої земельної ділянки по АДРЕСА_2 . 
Так, на кадастровому плані земельної ділянки по  АДРЕСА_1 , додаток до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 травня 2018 року № НВ-0001618112018, розміщення на межі капітальної  будівлі гаражу літ. «Е» позначено  від крапки  4  до крапки  6  по межі  від «В»  до «Г», відстань 8, 61 м. 
У свою чергу, на кадастровому плані земельної ділянки по  АДРЕСА_2 , додаток до витягу від 15 травня 2018 року № НВ-5307365242018 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, розміщення на межі капітальної будівлі гаражу літ. «Е» в домоволодінні відповідача по АДРЕСА_1 , земельна ділянка кадастровий № 5310436500:09:003:0123, позначено від крапки 6 до крапки 7 по межі від «Б» до «В», відстань 8, 59 м.
Розміщення ж прибудови літ. «е1» позначено від крапки 7 до крапки 8 по межі від «Б» до «В», відстань 6, 37 м. 
Згідно з висновком експерта від 31.07.2018 року № 7/7-18 розміщення гаражу літ. «Е», прибудови літ. «е1» до гаражу в домоволодінні по АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 , на межі із земельною ділянкою з кадастровим номером 5310436500:09:003:1068, що знаходиться по АДРЕСА_2 , не відповідає вимогам п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», згідно з яким для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1, 0 м.
Відстань від стіни належного позивачу житлового будинку до стіни належного відповідачу  ОСОБА_1  гаражу літ. «Е» складає лише 2, 82 м при нормі 8, 0 м, а відстань від стіни належного позивачу  на праві  власності житлового  будинку до  стіни належної  ОСОБА_1  прибудови літ. «е1» фактично становить лише 3, 0 м при нормі 10 м. 
За вказаним вище висновком експерта це не відповідає протипожежним вимогам п.2.10, додаток 1 ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України», п. 3.25а* додаток 3.1 (обов`язковий) «Протипожежні вимоги», ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».
За складом конструктивних елементів гараж літ. «Е», АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 , відноситься до ІІ-го ступеню вогнетривкості, прибудова до гаражу літ. «е1», АДРЕСА_1 , власник той самий, відноситься до ІІІ-а ступеню вогнетривкості, а будинок літ.«А,а,а1,аг», АДРЕСА_2 , відноситься до ІІІ-го ступеню вогнетривкості. 
Дана обставина також підтверджується вищевказаним висновком експерта від 31.07.2018 року за № 7/7-18. 

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що рішення за № 46 від 10.02.2005 року виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області «Про визнання права власності на гараж за гр. ОСОБА_1 на садибі по АДРЕСА_1 » є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки на час його прийняття у виконавчих органів відповідних рад були відсутні повноваження щодо визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва.
Відповідно, місцевий суд дійшов висновку про задоволення інших похідних вимог про визнання незаконними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису про право власності, визнання незаконними дій державного реєстратора прав на нерухоме майно, визнання майна об`єктами самочинного будівництва, усунення перешкод у користуванні об`єктами права власності шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва, заборону вчинення дій з провадження господарської діяльності.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (ст.13), прав і свобод людини та громадянина судом (ч.1 ст.55).
Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами й за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 посилався на те, що рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області № 46 від 10.02.2005 року «Про визнання права власності на гараж за гр. ОСОБА_1 на садибі по АДРЕСА_1 » є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки на час його прийняття у виконавчих органів відповідних рад були відсутні повноваження визнавати право власності на об`єкти самочинного будівництва. 
Крім цього, позивач вважав, що цим рішенням порушені права інших осіб внаслідок здійснення відповідачем ОСОБА_1 самочинного будівництва у вигляді гаражу літ. «Е» та прибудови до нього літ. «е», яка є приналежністю до цього гаража як головної речі. Оскільки вказані об`єкти є самочинно збудованими, вони підлягають знесенню.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з абзацем десятим статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад - це органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.
Підпунктом 5 пункту «б» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, належать повноваження зі здійснення обліку відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням.
До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, у тому числі, і прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у порядку, встановленому законодавством; здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу підпункт 1, 3 пункт «б» статті 31Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, що діяла на час постановлення оспорюваного рішення).
Перевіряючи рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що позивач ОСОБА_3 , звертаючись з цим позовом, не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що вказаним рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області № 46 від 10.02.2005 року «Про визнання права власності на гараж за гр. ОСОБА_1 на садибі по АДРЕСА_1 » порушено його права на належне користування нерухомим майном, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке було придбано ним за договорами купівлі-продажу від 10.01.2014 року, після прийняття вищевказаного рішення.
При цьому, слід зазначити, що попередні власники вищевказаного нерухомого майна ( ОСОБА_7 та його спадкоємці) не оскаржували рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області № 46 від 10.02.2005 року та не зверталися до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю у зв`язку з будівництвом відповідачем гаражу літ. «Е» та прибудови до нього літ. «е», право власності на яке визнано за ним рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області № 46 від 10.02.2005 року. Також, вони не оспорювали надання ОСОБА_7 відповідної згоди на оформлення за відповідачем ОСОБА_1 права власності на самовільно збудований гараж.
В свою чергу позивач ОСОБА_3 при оформленні договору купівлі-продажу нерухомого майна по АДРЕСА_2 від 10.01.2014 р. мав право дослідити усю наявну технічну документацію щодо нерухомого майна, яке він має намір придбати у власність, встановити суміжних співвласників та в разі виявлення будь-яких зауважень чи недоліків відмовитися від укладення договору. 

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області № 46 від 10.02.2005 року «Про визнання права власності на гараж за гр. ОСОБА_1 на садибі по АДРЕСА_1 » прийняте з порушенням прав попереднього власника суміжного домоволодіння та порушує права позивача на належне користування нерухомим майном, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке було набуте ним 10.01.2014 року, не відповідають обставинам справи та є помилковими.
Також, колегія суддів вважає, що вказане рішення було прийняте виконавчим комітетом Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області в межах повноважень, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». 
При цьому, апеляційним судом враховано, що позивач ОСОБА_3 не звертався до адміністративного суду щодо визнання незаконним вказаного рішення через порушення процедури його прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною першою статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (ст. 319 ч.ч. 1, 2 ЦК України).
Враховуючи те, що право власності на гараж відповідачем ОСОБА_1 у домоволодінні по АДРЕСА_1 оформлено у відповідності до діючого на той час законодавства, підстав для визнання його об`єктом самочинного будівництва та, відповідно, знесення в порядку ст. 376 ЦК України, колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційних скарг, скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області № 46 від 10.02.2005 року незаконним, його скасування, а також визнання спірного гаража об`єктом самочинного будівництва.
Відповідно, не підлягають задоволенню і похідні вимоги про визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису про право власності, визнання незаконними дій державного реєстратора прав на нерухоме майно.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_3 про заборону фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 провадити господарську діяльність із технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, колегія суддів виходить з наступного.
Підприємництво – це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. 
Підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.
У той же час, законом можуть встановлюватися особливості здійснення окремих видів підприємництва.
Обмеження підприємницької діяльності встановлюються виключно законом і застосовуються органами державного контролю (нагляду) тільки в межах їх законних повноважень.
Зважаючи на те, що суд не наділений повноваженнями здійснення контролю з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт і послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 про заборону фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 провадити господарську діяльність із технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів.
Також є безпідставною та не підлягає задоволенню позовна вимога ОСОБА_3 щодо встановлення заборони ОСОБА_1 передавати у користування іншим особам земельну ділянку (її частину) для провадження господарської діяльності, оскільки це протирічить вимогам ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, відповідно до яких право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону, а таму воно підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .
Крім цього, як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму ВСУ 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.
У зв`язку з чим додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 червня 2021 року про стягнення судових витрат також підлягає скасуванню.                                                                                
       Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3,4, ст.ст. 382-384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення та додаткове рішення задовольнити. 
Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 березня 2021 року та додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 червня 2021 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Фізичної особи–підприємця ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Поркіної Лілії Олександрівни, третя особа ОСОБА_4 , про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису про право власності, визнання незаконними дій державного реєстратора прав на нерухоме майно, визнання майна об`єктами самочинного будівництва, усунення перешкод у користуванні об`єктами права власності шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва, заборону вчинення дій, - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28.09.2021 р. 

Головуючий суддя         О.В.Чумак                

Судді:         Ю.В.Дряниця

Т.О.Кривчун