УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 675/658/21
Провадження № 22-ц/4820/1494/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 вересня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М., 
                секретар судового засідання Кошельник В.М.,
       з участю представників сторін,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Цідик А.Ю. від 09 серпня 2021 року про відмову в забезпеченні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись з заявою про забезпечення позову, зазначав, що в провадженні Ізяславського районного суду Хмельницької області перебуває справа №675/658/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів.
В обґрунтування заяви вказував, що як вбачається з поданого ОСОБА_2 відзиву між відповідачами розглядається спір про поділ майна, що може в подальшому унеможливити стягнення коштів за позовом у цій справі. Виходячи із змісту судових рішень у справі №675/374/18, сторони відчужували належне їм майно, що свідчить про загрозу подальшого відчуження майна відповідачами третім особам з метою ухилення від виконання рішення у цій справі. Оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів на його користь, то належним заходом забезпечення позову є накладення арешту в межах ціни позову на грошові кошти на рахунках, що належать відповідачам та накладення арешту на належне відповідачам майно. 
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14.06.2021 року у справі № 675/657/21 за позовом ОСОБА_1 до цих же відповідачів також задоволено частково заяву позивача про забезпечення позову, - накладено арешт на частину майна відповідачів в межах ціни позову на належне відповідачам майно. 
З метою забезпечення у цій справі об`єктивної можливості виконання судового рішення у разі задоволення позову вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти на рахунках відповідачів та на майно, яке не обтяжене шляхом забезпечення позову в справі № 675/657/21.
З цих підстав  ОСОБА_1 просив в порядку забезпечення позову накласти арешт в межах ціни позову на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 і знаходяться на банківському рахунку IBAN- НОМЕР_1 , відкритому в AT «Райффайзен Банк Аваль»;
на грошові кошти, що належать ОСОБА_3 і знаходяться на будь-яких рахунках, відкритих в банківських та інших фінансових установах, які можуть бути виявлені в процесі виконання ухвали суду;
на земельні ділянки, які належать ОСОБА_2 на території Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області: площею 1,9736 га, кадастровий номер 6822182600:04:026:0343; площею 1,9736 га, кадастровий номер 6822182600:04:026:0342; площею 2 га, кадастровий номер 6822182600:04:017:0451; 
на нерухоме майно, належне ОСОБА_3 : 
1/2 земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0626 га, кадастровий номер 6822110100:01:004:0015; 
Ѕ житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 233 кв.м.; 
Ѕ земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 6822110100:01:004:0063; 1/2 земельної ділянки, що розташована в м. Ізяслав, загальною площею 0,006 га, кадастровий номер 6822110100:01:004:0062; 
нежитлове приміщення №1, що знаходиться в АДРЕСА_2 , загальною площею 155,7 кв.м.; 
1/2 земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 6822110100:01:004:0044; 
земельну ділянку, що розташована на території Топорівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької обл., кадастровий номер 6822187800:03:008:1007; 
квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_3 , загальною площею 27,7 кв.м.; 
нежитлове приміщення, магазин, що знаходиться в АДРЕСА_4 , загальною площею 94,6 кв.м.
       Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає ухвалу суду незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову. На думку апелянта, твердження суду про відсутність доказів того, що заявник просить накласти арешт на банківські рахунки відповідачів саме в межах ціни позову, спростовується змістом самої заяви про забезпечення позову. В матеріалах справи наявна постанова Хмельницького апеляційного суду від 25.02.2021 року у справі №675/347/18 про поділ майна відповідачів, яка набрала законної сили і в цій постанові міститься перелік та вартість належного відповідачам майна. Тому вважає, що обставини щодо вартості належного відповідачам майна не потребували доказування, відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України. Судом не з`ясовано вартість майна та співмірність заходів забезпечення позову з позовними вимогами. Судом не враховано правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18. Накладення арешту в межах ціни позову на грошові кошти, що належать відповідачам та накладення арешту на належне відповідачу майно буде належним і співмірним заходом забезпечення позову у цій справі.
Представник апелянта в засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.
Представник відповідачки ОСОБА_3 просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.
Інші учасники в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав. 
Так, відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Встановлено, що в провадженні Ізяславського районного суду Хмельницької області перебуває справа №675/658/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення з них солідарно 2089052,07 грн., з них 2005650 грн. основного боргу, 20457,63 грн. пені, 16814,49 грн. 3% річних та 46129,95 грн. інфляційних збитків. 
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів того, що існує реальна загроза утруднення чи неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позову, що запропоновані заходи є співмірними із заявленими позивачем вимогами, а також те, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову.
Проте з цим висновком не можна погодитися.
Так, згідно з ч.ч.1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
       Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. 
Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
Згідно з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 12 лютого 2020 року, справа № 381/4019/18, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову бути співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Встановлено, що між сторонами існує майновий спір, предметом заявлених позовних вимог є стягнення заборгованості за договором позики, а також пені, інфляційних втрат і 3 % річних. Ціна позову складає 2089052,07 грн.
Заява про забезпечення позову містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, враховуючи наявність у відповідачів реальної можливості до ухвалення рішення у справі розпорядитися своїм майном на власний розсуд.
Це є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову згідно з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду.
Водночас апеляційний суд констатує, що накладення арешту на нерухоме майно та кошти відповідачів на банківських рахунках в межах ціни позову є співмірними заявленій вимозі про стягнення коштів, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. 
За змістом поданої заяви заявник дійсно просив накласти арешт на банківські рахунки відповідачів в межах ціни позову.
Разом з тим, подана заява не містить реквізити банківських рахунків відповідачки ОСОБА_3 , клопотання про з`ясування даних щодо наявних її рахунків не заявлялося, відтак заява в частині накладення арешту на кошти в межах ціни позову на банківських рахунках ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
Не підлягає задоволенню заява і в частині накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 і знаходяться на банківському рахунку IBAN- НОМЕР_1 , відкритому в AT «Райффайзен Банк Аваль», оскільки заявник не довів наявність такого рахунку на час вирішення питання забезпечення позову і не заявляв відповідні клопотання суду. 
Висновок суду про те, що заявником не надано доказів вартості майна з метою доведення співмірності заявленого забезпечення також є помилковим. 
Так, за змістом рішення Ізяславського районного суду від 29.10.2020 року, у справі № 675/347/18 у спорі між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, залишеним без змін в цій частині постановою Хмельницького апеляційного суду від 25.02.2021 року, нежитлове приміщення №1, що знаходиться в АДРЕСА_2 , загальною площею 155,7 кв.м є особистою власністю  ОСОБА_3 і його вартість складає 1216796 грн.
Згідно з постановою Хмельницького апеляційного суду від 25.02.2021 року в цій справі нежитлове приміщення (магазин) в АДРЕСА_4 , загальною площею 94,6 кв.м також є особистою власністю  ОСОБА_3 , його вартість становить 1051101 грн.
Накладення арешту на ці два об`єкти нерухомості буде достатнім та співмірним заявленим позовним вимогам і забезпечить виконання рішення суду в частині солідарного стягнення 2089052,07 грн. з  ОСОБА_3 . 
При цьому такий вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачки, оскільки арештоване майно фактично перебуває у її володінні та користуванні, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним на певний час.
Відтак відсутні підстави для накладення арешту на інші об`єкти нерухомості, що належать на праві власності ОСОБА_3 .
Водночас відсутні підстави для накладення арешту на три земельні ділянки як майно ОСОБА_2 . 
Так, за даними Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень земельні ділянки площею 1,9736 га, кадастровий номер 6822182600:04:026:0342, площею 1,9736 га, кадастровий номер 6822182600:04:026:0343, площею 2 га кадастровий номер 6822182600:04:017:0451 (на території Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області) належать на праві власності ОСОБА_2 .
Проте постановою Хмельницького апеляційного суду від 25.02.2021 року у справі № 675/347/18 у спорі між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поділ майна подружжя вказані земельні ділянки виділено у власність ОСОБА_3 .
Відтак накладення арешту в порядку забезпечення позову на ці земельні ділянки, з врахуванням накладення арешту на 2 належні їй нежитлові приміщення, призведене до невиправданого і надмірного обмеження майнових прав відповідачки ОСОБА_3 , і не забезпечить солідарне стягнення з ОСОБА_2 . 
З врахуванням наведеного оскаржувану ухвалу слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення заяви - в порядку забезпечення позову накласти арешт на об`єкти нерухомості, що належать на праві власності  ОСОБА_3 : нежитлове приміщення № 1 в АДРЕСА_5 , загальною площею 155,7 кв.м; нежитлове приміщення (магазин) в АДРЕСА_4 , загальною площею 94,6 кв.м. В решті   вимог заяви слід відмовити.               
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
Заяву задовольнити частково.
В порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів накласти арешт на об`єкти нерухомості, що належать на праві власності  ОСОБА_3 :
-нежитлове приміщення  АДРЕСА_6 , загальною площею 155,7 кв.м; 
-нежитлове приміщення (магазин), що знаходиться в АДРЕСА_4 , загальною площею 94,6 кв.м.
В решті вимог заяви відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 05 жовтня 2021 року.

Судді                                                         Л.М. Грох
Р.С. Гринчук
А.М. Костенко