ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 260/2656/21 пров. № А/857/13603/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів  Гудима Л. Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу  Закарпатського окружного адміністративного суду  від 09 липня 2021 року  у справі № 260/2656/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради, Мукачівського міського голови Балоги Андрія Вікторовича   про зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Калинич Я.М.,
час ухвалення рішення: 09.07.2021 року,
місце ухвалення рішення – м. Ужгород, 
дата складання повного тексту рішення: не зазначено,

                                               В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Мукачівської міської ради, Мукачівського міського голови Балоги Андрія Вікторовича, у якому просила: визнати протиправною бездіяльність Мукачівського міського голови Балоги А.В. щодо неподання на розгляд сесії та Мукачівської міської ради щодо нерозгляду протягом одного місяця (від дати реєстрації клопотань - 19.05.2020 року) на сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2020 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що знаходяться на території Мукачівської; визнати протиправним та скасувати рішення 3-ої сесії Мукачівської міської ради 8-го скликання № 69 від 22.12.2020 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що знаходяться на території Мукачівської ОТГ; зобов`язати Мукачівську міську раду повторно розглянути на черговій (позачерговій) сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2020 року та надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що знаходяться на території Мукачівської ОТГ.    
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду  від 09 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради, Мукачівського міського голови Балоги Андрія Вікторовича про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити пенсії дії, в частині позовної вимоги: «Визнати протиправною бездіяльність Мукачівського міського голови Балоги Андрія Вікторовича щодо неподання на розгляд сесії та Мукачівської міської ради, щодо нерозгляду протягом одного місяця (від дати реєстрації клопотань - 19.05.2020 року) на сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2020 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що знаходяться на території Мукачівської ОТГ» повернуто позивачу.
Ухвала мотивована тим, що позивач була обізнана про бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень, яка виразилась у не розгляді її клопотання від 18.05.2020 року, ще у червні 2020 року, зважаючи на встановлений законом місячний термін розгляду клопотання, однак не зазначила поважних підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду з указаним позовом.
Не погодившись з ухвалою суду про повернення позовної заяви в частині, її оскаржив в апеляційному порядку позивач, вважаючи, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права. Просив скасувати оскаржену ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що бездіяльність відповідачів є триваючим правопорушенням, з початком 19.05.2020 року та закінченням 22.12.2020 року (припинене прийняттям сесією міської ради рішення). Зазначає, що жоден із відповідачів не повідомляв позивача про відкладення розгляду її заяви чи про будь-який інший хід її клопотання. Вперше позивач дізналася про розгляд її справи і фактичну тривалу бездіяльність 28.12.2020 року, коли було вручено примірник витягу з рішення сесії.
Враховуючи те, що клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні, колегія суддів відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача,  обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Повертаючи позовну заяву в частині, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув виявлені судом недоліки позовної заяви.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, вважаючи, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, які стали підставою для прийняття оскаржуваної ухвали.
Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 липня 2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви, а саме: надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання протиправної бездіяльності Мукачівського міського голови Балоги А.В. щодо неподання на розгляд сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2020 року та протиправної бездіяльності Мукачівської міської ради щодо нерозгляду протягом одного місяця (від дати реєстрації клопотань 19.05.2020 року) на сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2020 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що знаходяться на території Мукачівської ОТГ з обґрунтуванням поважності причин пропуску цього строку.
На усунення недоліків позовної заяви та виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивач 05.07.2021 подала до суду заяву, яка мотивована тим, що процесуальні строки позивачем не порушені, оскільки бездіяльність є триваючим правопорушенням, яке припинене прийняттям сесією міської ради рішення. Таким чином, переконаний, що бездіяльність відповідачів є триваючим правопорушенням, яка припинена прийняттям на сесії Мукачівської міської ради 22 грудня 2020 року оскаржуваного рішення. 
Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.
Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.
Суд апеляційної інстанції зазначає, в межах розгляду цієї справи необхідно встановити чи допущено відповідачем протиправну бездіяльність щодо своєчасного розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації.
Як видно з матеріалів справи, вимоги позивача у спірній частині обумовлені її незгодою з бездіяльністю суб`єктів владних повноважень щодо розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації, яка тривала до винесення рішення Мукачівської міською радою, що, на думку позивача, свідчить про тривалий характер такої бездіяльності з боку суб`єктів владних повноважень.
При цьому, триваюче правопорушення (бездіяльність) - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії (бездіяльність) безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Колегія суддів звертає увагу на те, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.
Вказана правова позиція щодо визначення бездіяльності зазначена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.03.2021 року у справі №199/3323/19.
Матеріали справи свідчать, що позивач звернулася із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації 18.05.2020 року.
Частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Таким чином, враховуючи те, що Земельним кодексом встановлено місячний строк розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в червні 2020 року клопотання мало бути розглянуто.
Разом з тим, відповідачем вказане клопотання у межах місячного терміну не розглянуто, рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що знаходяться на території Мукачівської ОТГ, прийнято лише 22.12.2020 року. При цьому, жоден із відповідачів не повідомляв позивача про відкладення розгляду її заяви чи про будь-який інший хід її клопотання.
Таким чином, колегія суддів вважає, що бездіяльність відповідачів є триваючим правопорушенням, така розпочалася 19.05.2020 року та закінчилася 22.12.2020 року (прийняттям сесією міської ради рішення). 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду у вказаній вище частині є помилковим.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.
Так, у справі “Bellet v. France”, Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі “Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії” від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі “Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії” від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність встановлених ст. 123 КАС України підстав для повернення позовної заяви.
Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (стаття 320 КАС України).
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому її слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

                                                ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду  від 09 липня 2021 року  у справі № 260/2656/21 про повернення позовної заяви в частині скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький