КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
01 грудня 2021 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 753/9161/21
номер провадження 22-ц/824/13426/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Нежури В.А.,	
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року /суддя Лужецька О.Р./
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором між батьками про утримання дитини, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором між батьками про утримання дитини, та уточнивши позовні вимоги просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_3 , в розмірі 154 500 гривень.
Рішенням  Дарницького районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 18.02.2020 року по 18.05.2021 роки в розмірі 154 500 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1 545 гривень. /а.с. 121-125/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що він надав до суду квитанції про переказ коштів які є в матеріалах справи. Всього в період за 2019 - 2020 роки, згідно наданих квитанцій, він перерахував 73 555 грн. В той же час, суд не врахував ці квитанції, без обґрунтування причин. Вказував і на тому, що стягнення судом коштів за травень 2021 року протиправне, бо згідно договору кошти повинні бути внесені до кінця місяця. Кошти за травень 2021 року повинні бути внесені до 31 травня. Вказував і на те, що сума аліментів за період, що йому пред`являється, повинна складати 141 571, 40 грн, розрахунок ним наведено в апеляційній скарзі, водночас, позивач власного розрахунку не надала, що унеможливлює висловлення заперечень.
ОСОБА_2 звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів.  Вказувала, що відповідно до платіжних доручень, на які посилається апелянт, всі суми він перераховував до розірвання шлюбу та підписання договору між сторонами. На момент ухвалення рішення суду, позивачу було перераховано 5500 грн, таким чином, за період з лютого 2020 року по травень 2021 року за 16 місяців, сума боргу склала 154 500 грн, що правомірно стягнуто за рішенням суду.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що з 09.10.2008 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2020 року було розірвано. (а.с. 5-6)
Від даного шлюбу сторони мають сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.7)
18.02.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір між батьками про утримання дитини та визначення місця проживання дитини, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каліушко І.А. (а.с.10-12)
Відповідно до п.3.3.4 Договору, за домовленістю сторін розмір аліментів на утримання дитини сторони визначили в твердій сумі, а саме: 10 000 грн. на місяць. Батько ОСОБА_1 здійснює перерахування аліментів до кінця оплачуваного місяця на рахунок АТ «Приват Банк» р/р НОМЕР_1 .
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався ст. 525 ЦК України про те, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За приписами ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.
Перевіривши розрахунок заявлених позивачем вимог суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що сума заборгованості по аліментах визначена позивачем за вказаний період з 18.02.2020 р. по 18.05.2021 р. є обґрунтованою, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження належної оплати та спростування заборгованості за договором між батьками про утримання дитини, відсутності заборгованості по сплаті аліментів, а тому, ухвалив  стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 18.02.2020 р. по 18.05.2021 р. в розмірі 154 500 гривень.
Доводи апеляційної скарги про безпідставне не врахування квитанцій про сплату аліментів, долучених до матеріалів справи, апеляційним судом відхиляються з огляду на те, що вказані квитанції датовані датами до укладення договору, тобто до 18.02.2020 р., тому не можуть свідчити про його належне виконання.
Єдині копії квитанцій, що датовані після укладення договору, містяться на а.с. 64, 71, 73,  які апеляційним судом також не враховуються як належна сплата аліментів по договору, з огляду на таке.
Пунктом 3.3.4 Договору, за домовленістю сторін розмір аліментів на утримання дитини сторони визначили в твердій сумі, а саме: 10 000 грн. на місяць. Батько ОСОБА_1 здійснює перерахування аліментів до кінця оплачуваного місяця на рахунок АТ «Приват Банк» р/р НОМЕР_1 .
На а.с. 64 і а.с. 73 містяться однакові копії платіжного доручення про переказ 2000 грн, на рахунок, відмінний від визначеного договором. Жодних реквізитів, які б вказували б на те, що перерахування коштів відбувається на виконання договору, не вказано.
Аналогічне стосується і інформації про заявку на а.с. 71, з якої не вбачається ані її проплати, ані реквізитів по договору.
Відхиляє також суд апеляційної інстанції і доводи щодо стягнення коштів за рішенням суду за травень 2021 р., оскільки рішення суду ухвалено у червні 2021 р., а проплата по договору повинна відбуватись до кінця оплачуваного місяця, тому, судом першої інстанції вірно стягнуто кошти за травень 2021 р.
Таким чином,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.  375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року -  залишити без задоволення. 
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року - залишити без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
 
Головуючий:                                        Судді: