ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 802/1146/16-а
провадження № К/9901/27100/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Єресько Л. О., Шевцової Н. В., 
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2021 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого - Драчук Т. О., суддів: Полотнянка Ю. П., Ватаманюка Р. В.
І. Обставини справи
1. У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2. Вінницький окружний адміністративний суд ухвалою від 06 квітня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення від 29 листопада 2017 року в адміністративній справі № 802/1146/16-а відмовив.
3. Копію наведеного судового рішення позивач отримав 20 квітня 2021 року.
4. ОСОБА_1 оскаржив вказане рішення в апеляційному порядку. 
5. Як установив апеляційний суд та вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга зареєстрована судом апеляційної інстанції 07 травня 2021 року, а подана до цього суду 06 травня 2021 року (нарочно). При цьому заявник просив поновити строк на апеляційне оскарження.
6. Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 07 червня 2021 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року та визнав неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року.
7. Разом з цим ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з підстав пропуску ним встановленого статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) строку на апеляційне оскарження.
8. З-поміж іншого, в ухвалі Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року зазначено, що оскільки позивачем отримано оскаржувану ухвалу суду першої інстанції 20 квітня 2021 року, тому останнім днем строку апеляційного оскарження в даному випадку є 05 травня 2021 року, тоді як апеляційна скарга подана 06 травня 2021 року.
9. На виконання ухвали від 07 червня 2021 року ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зауважив на тому, що пропуск строку на апеляційне оскарження на 1 день зумовлений його зверненням до лікаря, на підтвердження чого додав довідку Вінницького обласного клінічного госпіталю ветеранів війни та у зв`язку з чим просив поновити йому зазначений строк.
10. Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30 червня 2021 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою та відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року.
11. Таке своє рішення суд апеляційної інстанції мотивував відсутністю спростування факту пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження, оскільки вказана обставина не перешкоджала позивачу своєчасно подати до суду апеляційну скаргу до 03 травня 2021 року. Разом з цим суд зазначив, що обставина, викладена у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не є непереборною для подання апеляційної скарги в період з 03 травня 2021 року по 06 травня 2021 року.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
12. ОСОБА_1 , уважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження постановленою з порушенням вимог процесуального закону, подав касаційну скаргу.
13. У касаційній скарзі автор просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
14. Верховний Суд ухвалою від 14 вересня 2021 року відкрив касаційне провадження за названою скаргою з підстав, передбачених частиною третьою, абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України.
15. Представник Головного управління Національної поліції у Вінницькій області подав відзив на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
ІІІ. Нормативне врегулювання
16. Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
17. Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
18. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
19. Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
20. Строк на апеляційне оскарження визначений у статті 295 КАС України, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
21. Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
22. За правилом пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
23. Відповідно до частини першої статті 353 КАС підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
ІV. Оцінка Верховного Суду
24. Як уже зазначено, у цій справі ОСОБА_1 06 травня 2021 року (нарочно) подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 06 квітня 2021 року, копію якої він отримав 20 квітня 2021 року, про що свідчить відповідна розписка, яка міститься в матеріалах справи.
25. Наведене свідчить, що позивач подав апеляційну скаргу з пропуском установленого статтею 295 КАС України строку на апеляційне оскарження на 1 (один) день.
26. Сьомий апеляційний адміністративний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив із того, що апелянт пропустив установлений статтею 295 КАС України п`ятнадцятиденний строк на апеляційне оскарження, а зазначені ним причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними.
27. Так, стаття 295 КАС України є нормою процесуального закону, яка встановлює строк на апеляційне оскарження ухвали (протягом п`ятнадцяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення, або з дня вручення відповідної ухвали у разі якщо учаснику справи ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення).
28. Водночас суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженнях щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 КАС України, та, на відміну від правил, установлених статтею 270 КАС України, в якій закріплені особливості обчислення процесуальних строків в окремих категоріях адміністративних справ, передбачений статтею 295 цього Кодексу строк на апеляційне оскарження, не є преклюзивним.
29. Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.
30. У рішеннях від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
31. У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
32. Зважаючи на викладене та беручи до уваги те, що позивач скористався правом на апеляційне оскарження із пропуском строку на апеляційне оскарження на 1 (один день) і звернувся з клопотанням про його поновлення в установлений судом апеляційної інстанції строк, суд касаційної інстанції вважає, що в даному випадку апелянт не допустив безпідставного зволікання з поданням апеляційної скарги. При цьому пропуск строку на апеляційне оскарження є вочевидь незначним і перегляд судового рішення суду першої інстанції не порушить принципу res judicata.
33. Отже, Верховний Суд указує на передчасність висновків апеляційного суду про неповажність причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження.
V. Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
34. За наведеного правового регулювання та обставин справи Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
35. Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
VІ. Судові витрати
36. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2.          Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі № 802/1146/16-а скасувати, а справу направити до цього ж суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                          М. І. Смокович 

Судді                                                                                                    Л. О. Єресько

                                                                                                    Н. В. Шевцова