ДОДАТКОВА
ПОСТАНОВА

11 листопада 2021 року 
Київ
справа №540/2769/20
адміністративне провадження №К/9901/7775/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №540/2769/20
за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №62988824 від 09.09.2020, винесеної приватним виконавцем Малковою Марією Вікторівною на підставі виконавчого напису нотаріуса №17994 від 14.08.2020 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 24   114,37 грн.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження №62988824 від 09.09.2020, винесену приватним виконавцем Малковою Марією Вікторівною на підставі виконавчого напису нотаріуса №17994 від 14.08.2020 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 24   114,37 грн.
У березні 2021 року ОСОБА_1 до Верховного Суду подано касаційну скаргу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі №540/2769/20.
Ухвалою Верховного Суду від 05.05.2021 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
Верховний Суд 09 вересня 2021 року ухвалив постанову, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив; постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 скасував, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 залишив в силі. 
Окрім того, вказаною постановою було здійснено розподіл судових витрат та вирішено стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на користь ОСОБА_1 судовий збір за перегляд справи у суді касаційної інстанції в розмірі 1    680 (одна тисяча шістсот вісімдесят ) грн.
13 вересня 2021 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла заява від 11.09.2021, в якій позивач наводила опис наданої професійної правничої допомоги адвокатом та витрат, понесених на неї, просить залучити вказану заяву до матеріалів справи, задовольнити касаційну скаргу у повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь судові витрати: судовий збір та 2000 грн. правничої допомоги, долучивши на підтвердження наведеного договір про надання юридичних послуг адвокатом та акт приймання-передачі юридичних послуг згідно договору тощо.
21 вересня 2021 року до Верховного Суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни надійшли заперечення на вказану заяву, в якій відповідач зазначає про необґрунтованість поданої позивачем заяви, просить відмовити у її задоволенні в повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 від 13.09.2021 у справі №540/2769/20 повернуто без розгляду заявнику.
27 вересня 2021 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу від 22.09.2021, в якій позивач просить ухвалити додаткове судове рішення (постанову) про стягнення на її користь з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.
Зі змісту вказаної заяви та заяви від 11 вересня 2021 року випливає, що направляючи до Верховного Суду 11 вересня 2021 року заяву, в якій наводився опис наданої професійної правничої допомоги адвокатом та витрат, понесених на неї, позивач не знала про те, що постановою Верховного Суду від 09.09.2021 її касаційну скаргу задоволено та здійснено розподіл судових витрат в частині судового збору, а тому 22 вересня 2021 року звернулась із заявою про розподіл судових витрат.
Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №540/2769/20 залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду із заявою про розподіл судових витрат, встановлено десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№ 0102934845614), копія ухвали суду від 01.10.2021 отримана позивачем 8 жовтня 2021 року.
13 жовтня 2021 року на виконання ухвали Верховного Суду від 01.10.2021 до суду касаційної інстанції надійшла заява про усунення недоліків заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 540/2769/20, в якій позивач просила поновити пропущені нею строки, розглянути та задовольнити заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.
Обґрунтовуючи поважність пропуску строку, ОСОБА_1 додатково зазначає, що проживає у сільській місцевості, яка є віддалена від районного центра та міста; у населеному пункті відсутні магазини з канцтоварами, товарами, необхідними для ремонту побутової техніки, електроприборів, комп`ютерної техніки тощо. Позивач також вказує на поломці комп`ютерної техніки, перебоїв у роботі мережі Інтернет та відсутності у житловому приміщенні скаржника електроенергії, зокрема з 1 вересня по 10 вересня тощо. 
Окрім того, позивач зазначає, що поштове відділення Укрпошти є виїзним та прибуває до села, в якому проживає, за поштовою кореспонденцією двічі на тиждень. За таких обставин, отримати належним чином правничу допомогу адвоката, своєчасно скласти процесуальні документи, роздрукувати їх та відправити до суду стало для позивачки проблемою.
Також, ОСОБА_1 вказує на малий проміжок часу між ухвалою Верховного Суду про призначення справи до розгляду та фактичним розглядом справи, оскільки вважала, що у неї буде кілька днів для відправки до суду доказів. Саме відсутність доступу до мережі Інтернет у вказаний час, унеможливило своєчасне направлення позивачем процесуальних документів до суду. 
До заяви від 13.10.2021 ОСОБА_1 долучено розписку ОСОБА_2 ., мешканця с. Клини, електрика, з якої випливає, що у вересні 2021 року до ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_1 з проблемою відсутності електроенергії, а 10 вересня 2021 року ОСОБА_2 дану проблему було вирішено.
Ухвалою Верховного Суду від 10.11.2021 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №540/2769/20 призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Відповідно до частини 1статті 121 КАС України Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
За наведених обставин та обставин, описаних у заявах ОСОБА_1 від 11.09.2021, від 27.09.202, Верховний Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на звернення до суду із заявою про розподіл судових витрат, визначеного статтею 139 КАС України, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.
Таким чином, ОСОБА_1 , усунуті недоліки, які були зазначені в ухвалі Верховного Суду від 01 жовтня 2021 року, що дає змогу вирішити питання про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частин 4-5 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої       статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
За правилами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього       Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).
Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
На підтвердження розміру понесених витрат надано Договір про надання юридичних послуг адвокатом від 15.02.2021, Акт приймання-передачі виконаних юридичних послуг згідно цього договору від 08.09.2021, копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю Адвоката Карманова Вадима Євгеновича тощо.
Відповідно до зазначених доказів: «…Адвокатом на виконання вказаного договору виконане наступне: до касаційного адміністративного суду Верховного Суду складено касаційну скаргу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі № 540/2769/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконався виконавчого округу містка Києва Малкової М.В. про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 62988824 від 09.09.2020 про стягнення коштів; складено клопотання, роз`яснено діюче законодавство, яке застосовується при розгляді цієї справи. За касаційною скаргою відкрито касаційне провадження…»..
На переконання колегії суддів Верховного Суду, наведені докази є об`єктивними та такими, що підтверджують фактичне надання позивачу правової допомоги адвокатом Кармановим Вадимом Євгеновичем.
За таких обставин, з огляду на доведеність позивачем реальності та підтвердження фактичного розміру понесених витрат на правничу допомогу та недоведеність відповідачем обставин понесення позивачем витрат у меншому розмірі та/або неспівмірності таких витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав до задоволення заяви позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із касаційним переглядом справи, у повному обсязі  та стягнення таких витрат з відповідача.
За змістом частин 1, 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Таким чином, судова колегія Верховного Суду вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №540/2769/20 та ухвалити додаткову постанову у справі про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2   000 грн.
Керуючись статтями 52, 118, 121, 134, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, 
ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву ОСОБА_1 про усунення недоліків заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 540/2769/20 задовольнити.
2. Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із заявою про розподіл судових витрат у справі № 540/2769/20. 
3. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №540/2769/20 задовольнити.
4. Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни (02094, м. Київ, вул. Ю. Поправки, 6, оф. 14, РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду