П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/1412/21-а 
                                                            Головуючий суддя 1-ої інстанції - Крапівницька Н. Л.   
Суддя-доповідач -  Матохнюк Д.Б.   
23 листопада 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Білої Л.М.  Гонтарука В. М. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Уланівське заводоуправління" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (ГУ ПФУ в Вінницькій області) в якому просила:
-визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Вінницькій області, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах щодо відмови позивачу у зарахуванні та призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, як працівнику, зайнятому повний робочий день  на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах роботу повний робочий день зі шкідливими умовами праці позивача на посадах: з 12.11.1985 по 01.07.1989 – помічник садчика; з 01.07.1989 по 01.10.2002 – садчик; з 29.05.2003 по 14.10.2003, з 23.04.2004 по 26.10.2004, з 11.05.2005 по 16.11.2005, з 24.04.2006 по 03.11.2006, з 12.04.2007 по 07.11.2007, з 07.04.2008 по 14.11.2008, з 20.07.2009 по 09.10.2009, з 25.05.2010 по 20.09.2010 – випалювач цегли; з 15.11.2010 по 15.12.2010 – складальник цегли; з 16.04.2011 по 19.10.2011, з 30.05.2012 по 19.11.2012 – випалювач цегли; з 30.04.2013 по 04.11.2013, з 12.05.2014 по 17.11.2014 – садчиком цегли;
- зобов`язати відповідача призначити пенсію та виплатити пенсію з дня звернення за призначенням пенсії.
17 травня 2021 року Вінницький окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення адміністративного позову. 
Не погоджуючись з судовим рішенням ТОВ «Уланівське заводоуправління» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 після досягнення нею 55 років звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Проте, рішенням №025750002749 від 03.02.2020 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах. Підставою відмови слугувало те, що згідно довідки позивача яка оформлена з порушенням встановлених вимог, зокрема, не зазначено норму законодавства, згідно якої визначається право на пільгове пенсійне забезпечення. Також було надано наказ по Уланівському заводоуправлінні без вихідного номера від 02.10.2001 року про результати проведення атестації робочих місць, проте, з даного наказу не простежується чіткий перелік посад та професій, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення та неможливо визначити, за яким саме "Списком атестовані посади".
Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Так, ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"   передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Згідно зі ст. 5 вказаного Закону відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Приписами п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного   закону   в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого   Законом "Про пенсійне забезпечення".
Згідно з п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до ч.ч. 1-2 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
При цьому, порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (Порядок № 637).
Відповідно до п. 1-2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. При цьому, у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно з п. 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Постановою Кабінету Міністрів від 16.01.2003 № 36 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року №1451/11731, при визначенні права на пільгову пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
Пунктом 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (Порядок №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Згідно Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.
Як встановлено судом першої інстанції, із записів трудової книжки позивача встановлено: від 12.11.1985 року - прийнято помічником садчика - Улановського цегельного заводу; від 01.07.1989 року - зарахована садчиком - Улановського цегельного заводу; від 29.05.2003 року - прийнята випалювачем цегли - Улановського цегельного заводу; від 23.04.2004 року - прийнята випалювачем цегли - Улановського цегельного заводу; від 11.05.2005 року - прийнята випалювачем цегли - Уланівського цегельного заводу; від 24.04.2006 року - прийнята випалювачем цегли - Уланівського цегельного заводу; від 12.04.2007 року - прийнята випалювачем цегли - Уланівського цегельного заводу; від 07.04.2008 року - прийнята випалювачем цегли - Уланівського цегельного заводу; від 20.07.2009 року - прийнята випалювачем цегли - ТОВ "Уланівське заводоуправління"; від 25.05.20010 року - прийнята випалювачем цегли - ТОВ "Уланівське заводоуправління"; від 15.11.2010 року - прийнята складувальником цегли - ТОВ "Уланівське заводоуправління"; від 16.04.2011 року - прийнята випалювачем цегли - ТОВ "Уланівське заводоуправління"; від 30.05.2012 року - прийнята випалювачем цегли - ТОВ "Уланівське заводоуправління"; від 30.04.2013 року - прийнята садчиком - ТОВ "Уланівське заводоуправління"; від 12.05.2014 року -  прийнята садчиком - ТОВ "Уланівське заводоуправління".
Відповідно до довідки ТОВ "Уланівське заводоуправління" №73 від 17.12.2019 року про підтвердження наявного трудового стажу  для призначення пенсії зазначено, що вона дана ОСОБА_2 в тому, що вона дійсно працювала у ТОВ "Уланівське заводоуправління" з 01.11.1985 по 17.11.2014 року, виконувала роботи помічника садчика, садчика, випалювальника цегли, складувальника цегли, що передбачена Списком №2 Постанови КМУ від 2003 року №36 зі змінами від 2004 року.
Підтверджений стаж роботи за період з 01.11.1985 року по 17.11.2014 року 13 років 04 місяці 3 дні. Довідка видана Уланівським заводоуправлінням №44 від 23.06.2010 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії зазначено, що вона дана ОСОБА_3 в тому, що вона дійсно працювала у Уланівському заводоуправлінні з 01.07.1989 року по 30.09.2009 року, підтверджений стаж роботи 8 років 11 місяців.
Записи в трудовій книжці ніким не оскаржувались та в судовому порядку недійсними не визнавались. 
Колегія суддів критично ставиться до тверджень апелянта про те, що довідки надані позивачем до ГУ ПФУ у Вінницькій області фальсифіковані, оскільки такі твердження не підтверджуються жодним письмовим доказом.
Крім того, посади обпалювачі стінових та в`яжучих матеріалів,  зайняті випалюванням цегли в кільцевих печах, а також у тунельних печах на твердому паливі; садчика, передбачені Списком №2 розділ ХVII постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року.
Також, однією із умов для виникнення у особи права на пільгову пенсію за Списками №№1,2 є документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією, за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Згідно наказу директора ТОВ «Уланівське заводоуправління» №15 від 10.09.2001 року «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці» вирішено, зокрема складання переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням за Списком №2:
-218600а-13193 – випалювачі стіневих в`яжущих матеріалів зайняті на випалюванні цегли в тунельних печах;
- 2180600а-18105 – садчики;
- 23200000-19906 – електрозварники ручного зварювання.
Також, із протоколів засідань атестаційної комісії з атестації робочих місць за умовами праці по Уланівському заводоуправлінню від 02.10.2001 та від 20.11.2006 встановлено, що в механічному цеху, в цеху садки і випалки вважаються шкідливими і важкими умовами праці і встановлено доплату 12% від тарифної ставки; додаткову оплачувану відпустку – 4 календарних дні; видачу молока в кількості 0,5 л. за роботу на даних робочих місцях протягом 7 годин в день.
Тобто, вказане підтверджує шкідливі умови праці позивача, зайнятість на яких дає право на пільгову пенсію, згідно Списку №2, а тому не віднесення ТОВ «Уланівське заводоуправління» за результатами атестації посаду позивача до Списку №2 свідчить про уникнення в подальшому відшкодування пільгової пенсії.
Крім того, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442, контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Державну експертизу умов праці.
Частиною 1 Положення про Державну експертизу праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 01 грудня 1990 року №357 (Положення №357) встановлено, що серед завдань Державної експертизи умов праці є підготовка висновків про обгрунтованість пропозицій підприємств щодо змін у списках виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення та додаткові відпустки.
Проте, ТОВ «Уланівське заводоуправління» не надано суду висновок Державної експертизи у підтвердження змін умов праці на посаді, яку займала позивач та не віднесення даної посади до Списку №2.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги. 
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Уланівське заводоуправління" залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.