У Х В А Л А  
16 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 686/17981/20
провадження № 61-20057ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Марцонь В`ячеславом Борисовичем, на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25 травня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, 
В С Т А Н О В И В :
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі - Управління національної поліції), Державної казначейської служби України (далі - Держказначейство) про відшкодування майнової та моральної шкоди.
Позов обгрунтований тим, що 01 квітня 2019 року він звернувся до Хмельницького міського відділу поліції Управління національної поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 190 КК України - заволодіння чужими коштами шляхом обману у великих розмірах. На підставі ухвали слідчого судді від 10 квітня 2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочато досудове розслідування. Протягом року слідчі дії не проводилися, що дало можливість винним особам уникнути справедливого покарання та позбавило можливості потерпілого повернути викрадені кошти. Постановою слідчого від 11 червня 2020 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Незаконна бездіяльність органу досудового розслідування призвела до завдання ОСОБА_1 майнової та моральної шкоди. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення він втратив кошти у розмірі 377 898,84 грн. Також позивачу завдано душевних страждань, порушені його звичні життєві зв`язки, принижено його честь і гідність, він вживав додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 10 000,00 грн.
За таких обставин ОСОБА_1 просив суд стягнути з Держказначейства за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь у відшкодування майнової шкоди 377 898,84 грн,10 000,00 грн моральної шкоди.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року, в позові відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 не довів факт завдання йому шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між діями чи бездіяльністю працівників Управління національної поліції та настанням шкоди.
У грудні 2021 року ОСОБА_1 через адвоката Мацонь В. Б. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25 травня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 207,00 грн.
Предметом спору у зазначеній справі є відшкодування шкоди у розмірі 387 898,84 грн.
Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 207,00 грн*250=567 500,00 грн) та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. 
Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України справа не підлягає касаційному оскарженню.
У касаційній скарзі заявника немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.
Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Оскільки оскаржені заявником рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25 травня 2021 року та постанова Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року постановлені у справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Марцонь В`ячеславом Борисовичем, на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25 травня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                             А. С. Олійник
Г. І. Усик
В. В. Яремко