УХВАЛА

01 грудня 2021 року 
м. Київ

Справа №  906/308/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Огородніка К.М.- головуючого, Банаська О.О., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання Ксензової А.Є.
за участю представників сторін: Пунди А.М. - Костюкевич-Тарнавської О.В.; Акціонерного товариства "УкрСиббанк" - Мандика В.А.

за розглядом у відкритому судовому засіданні касаційної скарги Пунди Анатолія Михайловича 

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2021

у справі № 906/308/20
за позовом Акціонерного товариства "УкрСиббанк" 
до відповідачів:
1) Пунди Анатолія Михайловича (голови ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "Промоптторг");
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотекс-М"
про стягнення 104 175,42 доларів США (що станом на 18.03.2020 еквівалентно                      2 818 632, 67 грн) та 2 442, 62 грн пені, -

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Акціонерне товариство "Укрсиббанк" (далі - АТ "Укрсиббанк", Позивач) звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Пунди Анатолія Михайловича (далі - Відповідач-1; ліквідатор ТОВ "Промоптторг") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотекс-М" (далі - Відповідач-2, ТОВ "Новотекс-М") про стягнення солідарно з Відповідача-1 та Відповідача-2 (разом - відповідачі) заборгованості у розмірі 104 175,42 доларів США та пені у розмірі 2 442, 62 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після прийняття рішення ТОВ "Новотекс -М" про припинення юридичної особи - ТОВ "Промоптторг" шляхом його ліквідації, власником майна ТОВ "Новотекс-М" та ліквідатором ТОВ "Промоптторг" всупереч частини першої статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), при наявності боргу перед АТ "Укрсиббанк" та невиконаного рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2016 у справі № 910/8301/16, не здійснено заходів щодо задоволення вимог кредитора АТ "Укрсиббанк", а саме не направлено відповідну заяву до суду про порушення справи про банкрутство ТОВ "Промоптторг", чим порушено порядок його ліквідації; тому відповідачі несуть солідарну відповідальність перед Позивачем за незадоволення його вимог у розмірі 104 175,42 доларів США (що станом на 18.03.2020 еквівалентно 2 818 632,67 грн) та 2 442,62 грн пені.
Правовими підставами позовних вимог заявник визначив частину першу статті 543 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтю 95 Закону про банкрутство (чинного станом на дату виникнення спірних правовідносин).
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 05.02.2021 у позові відмовлено повністю.
Ухвалене місцевим судом рішення зі справи мотивовано тим, що стягнення в порядку статті 95 Закону про банкрутство може розглядатися не в рамках справи про банкрутство, а в окремому провадженні, лише за умови ліквідації боржника у судовому порядку у зв`язку з його банкрутством. Разом з тим, встановивши, що в матеріалах справи відсутні докази звернення голови ліквідаційної комісії керівника ТОВ "Промоптторг" - Відповідача-1 до суду зі заявою про порушення провадження у справі про банкрутство в порядку статті 95 вказаного Закону (чинного станом на дату виникнення спірних правовідносин), суд першої інстанції у своєму рішенні дійшов до висновку про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин норм Закону про банкрутство.
Разом з тим, місцевий господарський суд вказав, що Відповідач-2 не є стороною чи учасником в жодній із вказаних у цьому рішенні судових справ або стороною правочинів, укладених в сфері кредитних правовідносин чи поруки, тому покладення обов`язку із сплати заборгованості ТОВ "Промторг" на ТОВ "Новотекс-М" (Відповідача-2), беручи до уваги те, що він був учасником ТОВ "Промторг", а Відповідач-1 є засновником та керівником Відповідача-2, також є безпідставним.
Дійшовши висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю, суд першої інстанції зазначив про відсутність підстав для застосування позовної давності у такому випадку. 
Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 апеляційну скаргу АТ "УкрСиббанк" задоволено; рішення Господарського суду Житомирської області від 05.02.2021 у справі № 906/308/20 скасовано; прийнято нове рішення про задоволення позову. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь Позивача 104 175,42 доларів США, що станом на 18.03.2020 еквівалентно 2   818   632, 67 грн, 2 442, 62 грн пені, 42 316, 13 грн та 63 474, 19 грн витрат зі сплати судового збору за подання за подання позовної заяви та апеляційної скарги відповідно.
Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції керувався таким:
- зважаючи, що підставою звернення з позовом до суду стало тривале ухилення від виконання судового рішення щодо стягнення заборгованості по Кредитному договору з юридичної особи (ТОВ "Промопторг"), яка припинила своє існування  за рішення власника (Відповідача-2 в особі Відповідача-1), шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (залишивши без виконання судове рішення про стягнення заборгованості та штрафних санкцій), з метою забезпечення права особи у доступі до правосуддя та захисту порушеного (як встановлено цій судовій постанові) права Позивача на виконання Відповідачем-1 рішення у справі № 910/8301/16 (про існування якого Відповідачу-1 було відомо при ліквідації юридичної особи за рішенням Відповідача-2 в особі Відповідача-1) виходячи із призми частини десятої статті 11 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону до даних правовідносин, з огляду на відсутність норм матеріального права саме в даних правовідносинах, застосування яких дозволило б захистити порушене право Позивача;
- з метою не допущення відмови у правосудді з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини, зважаючи на встановлення обставин щодо ухилення Відповідача-1 при проведенні ліквідації юридичної особи від виконання рішення суду у справі № 910/8301/16 та вчинення ним в період ліквідації юридичної особи активних дій, спрямованих на скасування рішення суду першої інстанції (а не на виявлення, повідомлення та задоволення вимог кредиторів, зокрема Позивача), суд застосував до даних відносин аналогію норм матеріального права (які існували на час ліквідації особи та є чинними станом на день звернення Позивача до суду), а саме законодавства, яке направлено на врегулювання відносин юридичної особи, яка ліквідується за рішенням власника, та обов`язки саме ліквідатора такої особи на вчинення ряду дій з метою задоволення вимог кредиторів (адже пряме застосування даних норм є неможливим, оскільки законодавцем передбачено відповідальність виключно в процедурі банкрутства, що здійснювалося в судовому порядку, і не передбачено у випадку, коли особа ліквідувала своє підприємство, в якого існували борги, минуючи законодавчо визначену процедуру, що була врегульована Законом про банкрутство, а на даний момент врегульована Кодексом України з процедури банкрутства).
- ураховуючи, що вказане порушення вчинено під час дії Закону про банкрутство, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про необхідність застосування саме аналогії вказаного Закону;
- судом враховано й те, що Відповідач-1 був і є керівником Відповідача-2 та ТОВ "Промоптторг", що свідчить про взаємопов`язаність та узгодженість їхніх дій при здійсненні ліквідації юридичної особи;
- щодо заяви Відповідача-1 про застосування позовної давності до вимог Позивача судом встановлено, що позовна давність за цими вимогами є непропущеною, у зв`язку із її перериванням шляхом подання Позивачем позовної заяви в квітні 2018 року у справі № 278/1113/18 до Житомирського районного суду Житомирської області та внаслідок вчинення Позивачем інших дій, щодо захисту свого порушеного права, спрямованих на виконання рішення у справі № 910/8301/16, в тому числі шляхом звернення до суду адміністративної юрисдикції.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги 
Не погодившись з постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 у цій справі, Пунда А.М.  (Відповідач-1) подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та залишити в силі рішення Господарського суду Житомирської області від 05.02.2021 (про відмову у задоволенні позову).
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема й застосування закону, ще не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, у яких ні аналогія права, ні аналогія закону не можуть бути застосованими. 
У якості підстави касаційного оскарження скаржник вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Також, скаржник стверджує про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема статей 76-79, 86 ГПК України, що полягають у неналежній оцінці доказів та фактичних обставин справи.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі: 
Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив про безпідставність її доводів та просив постанову апеляційного господарського суду зі справи залишити без змін, а скаргу - без задоволення. При цьому, у тексті поданого відзиву міститься клопотання про закриття касаційного провадження на підставі підпункту 4 частини першої статті 294 ГПК України, оскільки доводи скаржника про відсутність правового висновку Верховного Суду щодо застосування статті 95 Закону про банкрутство (щодо покладення солідарної відповідальності на власника та голову ліквідаційної комісії боржника) не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеними у відзиві постановами.
Касаційне провадження 
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                     № 906/308/20 визначено склад колегії суддів: Огороднік К.М. - (головуючий), Погребняк В,Я., Банасько О.О., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 20.09.2021.
Ухвалою Верховного Суду від 11.10.2021, серед іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Пунди А.М. на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 у справі № 906/308/20; призначено до розгляду на 10.11.2020 о 11:15.
Ухвалою Верховного Суду від 10.11.2021 оголошено перерву у судовому засіданні у справі № 906/308/20 з розгляду касаційної скарги до 01.12.2021 о 15:00.
У судовому засіданні 01.12.2021 взяли участь представники Пунди А.М. (Відповідача-1) та АТ "УкрСиббанк" (Позивача).
Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій 
25.05.2008 між АКІБ "УкрСиббанк" (банк) та ТОВ "Промоптторг" (позичальник) укладено кредитний договір № 11352537000 (далі - Кредитний договір).
Згідно умов пунктів 1.1, 1.2.1 Кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник - прийняти, належним чином використовувати і повернути кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 312 000,00 дол. США у порядку і на умовах, визначених договором; вказана сума дорівнює еквіваленту 1 513 200,00 грн за курсом НБУ на день укладання договору; надання кредиту здійснюється з 29.05.2008 по 28.07.2017.
Крім Кредитного договору між сторонами укладено додаток № 1 та додаткову угоду № 1 від 14.09.2011.
За умовами Кредитного договору банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 312 000,00 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок ТОВ "Промоптторг" № НОМЕР_1 , про що свідчить виписка за особовим рахунком позичальника.
АТ "Укрсиббанк" наголошено, що з моменту відкриття вказаного поточного рахунку позичальника щодо надання кредиту та погашення заборгованості по Кредитному договору по даний час цей рахунок не змінювався та не закривався.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2016 у справі №910/8301/16 встановлено, що для забезпечення виконання Кредитного договору укладено такі договори поруки:
- № 11333172000/п2 від 29.05.2008 укладений між Позивачем та ТОВ "Ректайм" (далі - поручитель 1);
- № 11352537000/п від 29.05.2008 укладений між Позивачем та ОСОБА_2 (далі - поручитель 2). 
За змістом п. 1.1 вказаних договорів поруки поручителі зобов`язалися перед Позивачем відповідати за невиконання ТОВ "Промоптторг" (боржник) усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №11352537000 від 29.05.2008, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2016 у справі № 910/8301/16 за позовом АТ "УкрСиббанк" до ТОВ "Промоптторг" та ТОВ "Ректайм" стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ "УкрСиббанк" 85 091,20 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 25.04.2016 становить 2 156 521,25 грн боргу за кредитом, 19 084,22 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 25.04.2016 становить 483 663,72 грн боргу за процентами, 1 707,65 грн пені за несвоєчасне погашення боргу за кредитом; 734,97 грн пені за несвоєчасне погашення боргу за процентами; стягнуто з ТОВ "Промоптторг" та ТОВ "Ректайм" на користь ПАТ "УкрСиббанк" по 19 819,70 грн судового збору. 
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2016 вказане рішення Господарського суду міста Києва залишено в силі.
Постановою Вищого господарського суду України від 23.01.2017 у справі №910/8301/16 постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2016 залишено без змін. На виконання вказаних судових актів видано відповідні накази.
Господарським судом Харківської області розглядалась справа № 906/680/16, порушена за позовом ТОВ "Ректайм" до ТОВ "Промоптторг" та ПАТ "УкрСиббанк" про визнання припиненою поруки ТОВ "Ректайм" за договором поруки №11333172000/п2 від 29.05.2008, укладеним з Позивачем в частині чергових платежів по Кредитному договору, а саме: по тілу кредиту з 20.03.2016 по 20.10.2015 на загальну суму 22 690,80 доларів США, по процентах з 27.02.2015 по 30.09.2015 на загальну суму 9 370,17 доларів США, що разом складає 32 061 доларів США.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.12.2016 у справі №906/680/16 у задоволенні позову відмовлено, оскільки строк виконання основного зобов`язання за Кредитним договором було змінено, тобто встановлено новий строк повернення кредиту протягом 14 календарних днів з дня відправлення вимоги; суд дійшов висновку, що строк у шість місяців від дня настання зміненого строку виконання основного зобов`язання закінчується 26.07.2016 (11.06.2016 (дата відправки вимог )+ 6 (шість) місяців (встановлений частиною 4 статті 559 ЦК України шестимісячний термін для припинення поруки), в той час, як позивач звернувся до суду з даним позовом 05.05.2016, тобто в межах встановленого терміну.
У той же час, згідно з протоколами загальних зборів учасників ТОВ "Промоптторг" №№ 1, 2 від 14.11.2016, загальними зборами прийнято рішення про: 
- припинення ТОВ "Промоптторг" шляхом його ліквідації у добровільному порядку відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з нездійсненням протягом останніх декількох років господарської діяльності, відсутністю боргів, у тому числі податкових, недоцільністю подальшого здійснення господарської діяльності; уповноваження ліквідатора товариства Пунди А.М. організувати виконання прийнятих на цих загальних зборах учасників товариства рішень;
- призначення ліквідатором товариства директора товариства Пунду А.М.; наділення ліквідатора повноваженнями керівника (директора) товариства відповідно до установчих документів товариства і чинного законодавства України та визначено, що рішення в ліквідаційній процедурі приймаються ліквідатором одноособово з усіх питань; затверджено порядок проведення ліквідаційної процедури товариства протягом двох місяців з дати офіційного оприлюднення відомостей щодо припинення товариства з наведеним переліком заходів.
Як вбачається з детальної інформації про ТОВ "Промоптторг", отриманої з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ "Промоптторг" припинило свою діяльність 03.03.2017 (номер запису 12871110042002885). 
Житомирським районним судом Житомирської області розглядалась справа №278/1077/16-ц за позовною заявою АТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - ТОВ "Промоптторг", про стягнення 104 175,42 доларів США боргу і 2 442,62 грн пені за Кредитним договором від 29.05.2008 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ "УкрСиббанк", за участю ТОВ "Промоптторг" (третя особа), про визнання припиненим договору поруки № 11352537000/п від 29.05.2008.
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02.08.2017 у справі № 278/1077/16-ц в позові ПАТ "УкрСиббанк" відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено; визнано припиненим договір поруки №11352537000/п від 29.05.2008.
Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 17.10.2017 вказане рішення суду першої інстанції змінено в мотивувальній частині.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.07.2019 рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17.10.2017 скасовано; справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 23.12.2019 апеляційну скаргу АТ "УкрСиббанк" задоволено частково; рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02.08.2017 скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову АТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ "УкрСиббанк" про визнання договору поруки припиненим; стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ "УкрСиббанк" заборгованість за Кредитним договором в розмірі 76 349,91 доларів США та 1 581,45 грн; у задоволенні решти вимог АТ "УкрСиббанк" та зустрічних вимог ОСОБА_2 відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ "УкрСиббанк" 14 469 грн судового збору. Докази оскарження вказаної постанови до Верховного Суду в матеріалах справи відсутні.
Окрім того, в провадженні Житомирського окружного адміністративного суду знаходилась справа № 806/2505/17, порушена за позовом АТ "УкрСиббанк" до сектору державної реєстрації Лугинської РДА, приватного нотаріуса, третьої особи - ТОВ "Промоптторг" про визнання протиправним та скасування запису; в обґрунтування позову зазначено, що рішенням державного реєстратора було припинено ТОВ "Промоптторг", однак у відповідача не було підстав для державної реєстрації припинення ТОВ "Промоптторг", оскільки на час вчинення такого запису у ТОВ "Промоптторг" була наявна заборгованість за Кредитним договором перед Позивачем.
Постановою Житомирського окружного адмінсуду від 22.11.2017 у справі №806/2505/17 у задоволенні позовних вимог АТ "УкрСиббанк" відмовлено; постанова мотивована тим, що Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" не покладає на державного реєстратора обов`язку здійснювати перевірку наявності у юридичної особи, яка припиняється, кредиторської заборгованості або своєчасності звернення кредиторів про заявлення своїх вимог; за частиною четвертою статті 28 названого Закону відмова у державній реєстрації з підстав, не передбачених цією статтею, не допускається; за таких умов вказана обставина не могла бути підставою для відмови у проведенні реєстраційної дії.
Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2018 визнано не поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та залишено клопотання про поновлення цього строку без задоволення; відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів КАС від 07.06.2018 ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2018 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22.11.2017 у справі №806/2505/17 залишено без змін. Рішення суду першої інстанції набрало законної сили.
Також, в провадженні Житомирського районного суду знаходилась справа №278/1113/18 за заявою АТ "УкрСиббанк" до Пунди А.М. (Відповідач-1) про стягнення коштів. За даними ЄДР судових рішень, заочним рішенням від 09.10.2018 Житомирським районним судом позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача борг за кредитним договором від 29.05.2008 у сумі 104 175 доларів США 42 цента, що за курсом НБУ станом на 25.04.2016 еквівалентно 2 640 184,97 грн та 39 639, 41 грн судового збору. 
Ухвалою від 28.08.2019 Житомирським районним судом Житомирської області скасовано заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 09.10.2018 і призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.
В подальшому, рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 08.11.2019 у справі № 278/1113/18 позов задоволено, стягнуто в солідарному порядку з Пунди А.М. (Відповідач-1) на користь АТ "УкрСиббанк" борг за Кредитним договором в сумі 104 175 доларів США 42 цента, що за курсом НБУ станом на 25.04.2016 еквівалентно 2 640 184,97 грн; вирішено питання судових витрат.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 24.12.2019 у справі №278/1113/18 скасовано рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 08.11.2019, провадження у цивільній справі № 278/1113/18 закрито; повідомлено Позивача, що справа підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; стягнуто з АТ "УкрСиббанк" на користь Пунди А.М. 59 459,20 грн судових витрат.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду постанову Житомирського апеляційного суду від 24.12.2019 у частині вирішення питання про розподіл судових витрат змінено, виклавши абзац 5 у іншій редакції. 
Ураховуючи викладене та посилаючись на те, що ні Відповідачем-1, ані ТОВ "Промоптторг" не виконано рішення суду у справі № 910/8301/16, що заборгованість за Кредитним договором не сплачена, Позивач звернувся з відповідним позовом до суду за захистом порушеного, на його думку, права, зазначивши правовою підставою норми частини першої статті 543 ЦК України та статті 95 Закону про банкрутство (чинного станом на дату виникнення спірних правовідносин, припинення ТОВ "Промопторг") про стягнення солідарно з Відповідача-1 та Відповідача-2 заборгованості у розмірі 104 175,42 доларів США та пені у розмірі 2 442,62 грн.
Позиція Верховного Суду
Викладене у відзиві клопотання Позивача про закриття касаційного провадження на підставі підпункту 4 частини першої статті 294 ГПК України задоволенню не підлягає, оскільки у наведених банком постановах містяться висновки Верховного Суду про застосування статті 95 Закону про банкрутство (щодо покладення солідарної відповідальності на власника, керівника, голову ліквідаційної комісії боржника) за обставин здійснення щодо боржників судової процедури банкрутства, натомість у цій справі, за встановлених судами обставин, така процедура до боржника не застосовувалась.
Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи та розглянувши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду в порядку частини п`ятої статті 302 ГПК України, з огляду на таке.
Відповідно до частини п`ятої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
Частиною першою статі 303 ГПК України встановлено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
Згідно з частиною четвертою статті 303 ГПК України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в ухвалі від 12.08.2019 у справі № 175/3057/17-к, згідно якої під час передачі справ як таких, що містять виключну правову проблему, на розгляд названої Палати, касаційним судам належить обґрунтовувати відсутність, суперечливість, неповноту, невизначеність (неясність, нечіткість) та неефективність правового регулювання охоронюваних прав, свобод й інтересів та неефективність існуючого їх правового захисту, в тому числі внаслідок неоднакової судової практики.
Також, касаційний суд враховує викладену в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 26.03.2019 у справі № 804/15369/13-а правову позицію щодо того, що для віднесення справи до категорії спорів, що містять виключну правову проблему і вирішення яких необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, така справа повинна мати декілька з наведених ознак:
- справа не може бути вирішена відповідним касаційним судом у межах оцінки правильності застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального права чи дотримання норм процесуального права;
- встановлена необхідність відступити від викладеного в постанові Верховного Суду України правового висновку, який унеможливлює ефективний судовий захист;
- існують кількісні критерії, що свідчать про наявність виключної правової проблеми, а саме значний перелік подібних справ (зокрема, між тими ж сторонами або з однакового предмета спору), які перебувають на розгляді в судах;
- існують якісні критерії наявності виключної правової проблеми, зокрема: (1) немає усталеної судової практики у застосуванні однієї і тієї ж норми права, в тому числі наявність правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному; (2) невизначеність законодавчого регулювання правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема, в тому числі необхідність застосування аналогії закону чи права; (3) встановлення глибоких та довгострокових розходжень у судовій практиці у справах з аналогічними підставами позову та подібними позовними вимогами, а також наявність обґрунтованих припущень, що аналогічні проблеми неминуче виникатимуть у майбутньому; (4) наявність різних наукових підходів до вирішення конкретних правових питань у схожих правовідносинах. 
Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.
Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).
Єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування. Також єдність судової практики є складовою вимогою принципу правової визначеності.
Причиною виникнення спору є питання щодо наявності чи відсутності підстав для застосування солідарної відповідальності, визначеної спеціальними нормами законодавства про неплатоспроможність (банкрутство), до власника майна боржника та його ліквідатора поза межами судової процедури банкрутства.
Як зазначалось, позовні вимоги обґрунтовано тим, що після прийняття рішення ТОВ "Новотекс-М" (Відповідач-2) про припинення юридичної особи - ТОВ "Промоптторг" шляхом його ліквідації, ліквідатором боржника Пундою А.М. (Відповідач-1) всупереч частини першої статті 95 Закону про банкрутство, при наявності боргу перед АТ "Укрсиббанк" (Позивач) та невиконаного рішення суду, не здійснено заходів щодо задоволення вимог вказаного кредитора, а саме не направлено відповідну заяву до суду про порушення справи про банкрутство ТОВ "Промоптторг", чим порушено порядок його ліквідації; тому відповідачі несуть солідарну відповідальність перед Позивачем за незадоволення його вимог.
Правовою підставою заявлених вимог позивачем визначено норми частину першу статті 543 ЦК України та статтю 95 Закону про банкрутство.
Колегія суддів звертає увагу на тому, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17).
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції вказав, що стягнення в порядку статті 95 Закону про банкрутство може розглядатися не в рамках справи про банкрутство, а в окремому провадженні, лише за умови ліквідації боржника у судовому порядку у зв`язку з його банкрутством. 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний господарський суд зазначив про необхідність застосування аналогії закону до спірних правовідносин, з огляду на відсутність норм матеріального права, застосування яких дозволило б захистити порушене право Позивача.
Висновки суду апеляційної інстанції про необхідність застосування солідарної відповідальності ліквідатора та власника боржника обґрунтовані встановленням наступних обставин:
-          законодавство України покладає на ліквідатора юридичної особи, щодо якої прийнято рішення про припинення шляхом ліквідації в добровільному порядку (в цій справі на Відповідача-1) вчинення ряду дій, з якими закон пов`язує можливість припинення юридичної особи, і лише після вчинення яких необхідно вносити запис до ЄДРПОУ;
-           14.11.2016 протоколами  загальних зборів учасників ТОВ "Промоптторг" № 1, № 2, на яких був присутній представник та директор Відповідача-2 - Відповідач-1 особисто, (розмір частки Відповідача-2 - 100 %) прийнято рішення про припинення ТОВ "Промоптторг" шляхом його ліквідації у добровільному порядку відповідно до чинного законодавства України; призначено ліквідатором товариства його директора - Відповідача-1;
-          з відомостей, внесених до Витягу у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань , суд встановив, що в рядку "дані про перебування юридичної особи в процесі припинення" відсутні будь-які відомості, що не узгоджується з вимогами частини першої статті 105 ЦК України щодо обовязку учасників юридичної особи, суду або органу, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію;
-          щодо обов`язку повідомлення контролюючих органів про початок процедури ліквідації суд встановив, що матеріали справи не містять, а Відповідачем-1 не подано будь-яких заяв чи повідомлень, направлених ним до контролюючих органи за місцем обліку такого платника про ліквідацію ТОВ "Промоптторг";
-          Відповідачем-1 не долучено до матеріалів будь-якого доказу, щодо вчинення ним дій на виконання вимог статей 110-111 ЦК України, так як не долучено матеріалів інвентаризації ТОВ "Промоптторг" чи затвердженого Відповідачем-1 проміжного ліквідаційного балансу із включенням до нього всіх активів (майна) та пасивів (кредиторської заборгованості), дослідивши які колегія суддів могла б встановити виконання Відповідачем-1 всіх дій з метою розшуку та забезпечення вимог кредиторів та погашення кредиторської заборгованості, в тому числі виконання судових рішень;
-          зважаючи на заперечення Відповідача-1 щодо відсутності у нього інформації станом на момент ліквідації юридичної особи по заборгованості ТОВ "Промоптторг" саме за рішенням суду № 910/8301/16, суд з`ясував, що в матеріалах справи відсутні докази щодо затвердження та подання ліквідаційного балансу ТОВ "Промоптторг", дослідивши який можливо б було встановити факт наявності чи відсутності будь-якої заборгованості у ТОВ "Промоптторг" станом на момент ліквідації;
-          матеріали справи не містять, а Відповідачем-1 не подано доказів щодо вчинення ним дій на розшук банківських рахунків чи отримання виписки у банках, в тому числі вирішення питання щодо отримання кредитів та існування кредиторської заборгованості у ТОВ "Промоптторг";
-          в матеріалах справи відсутня інформація щодо звернення чи відповідь як органів територіального відділення ПФУ так і ДФСУ щодо вчинення необхідних дій (перевірок, подання довідок) відносно юридичної особи, що ліквідується ТОВ "Промоптторг", шляхом рішення власника.
Установивши, зокрема, наведені обставини шляхом дослідження доказів, долучених Відповідачем-1 в підтвердження вчинення ним всіх дій як ліквідатором ТОВ "Промоптторг" (а саме: прийняття рішення про ліквідацію, оприлюднення такого рішення з метою виявлення кредиторів, встановлення строку для заявлення кредиторами своїх вимог, складання проміжного ліквідаційного балансу із включенням до нього всіх активів (майна) та пасивів (кредиторської заборгованості), розрахунок з кредиторами відповідно до проміжного ліквідаційного балансу за рахунок грошових коштів, а в разі їх недостатності - за рахунок проданого майна, складання ліквідаційного балансу, внесення запису про припинення до державного реєстру) суд апеляційної інстанції з`ясував відсутність в матеріалах справи будь-яких документів на підтвердження позиції Відповідача-1 щодо вчинення ним всіх вищеописаних заходів з метою виявлення кредиторів (відсутність довідок, запитів, інвентаризаційної справи, ліквідаційного балансу, звернення до банківських установ для закриття рахунку, дослідження іншої бухгалтерської документації щодо визначення існування кредиторської заборгованості). 
Крім того, апеляційний суд встановив обставини, що повністю нівелюють доводи Відповідача-1 щодо не підтвердження у встановленому законом порядку обставин його обізнаності про рішення у справі № 910/8301/16 та в цілому про існування непогашеної заборгованості станом на день одноособового прийняття рішення про припинення ТОВ "Промоптторг" шляхом його ліквідації. 
З урахуванням наведеного, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що Відповідач-2 в особі Відповідача-1 своїми одноособовими діями щодо припинення ТОВ "Промоптторг" за рішенням власника (Відповідача-2 в особі Відповідача-1) позбавив Позивача законного права (встановлено судовими рішеннями у справі № 910/8301/16) на погашення заборгованості, яка виникла саме в зв`язку із невиконанням ТОВ "Промоптторг" своїх зобов`язань по Кредитному договору, розмір якої заявлено до стягнення як солідарної відповідальності власника та ліквідатора боржника у цій справі, що переглядається.
При цьому, колегія суддів наголошує, що підставою для солідарної відповідальності власника, керівника, голови ліквідаційної комісії боржника в порядку статті 95 Закону про банкрутство (чинного станом на дату виникнення спірних правовідносин - припинення ТОВ "Промопторг") є виключно недотримання обов`язку ліквідатора (ліквідаційної комісії) щодо звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство юридичної особи (боржника щодо якого прийнято рішення про ліквідацію), якщо вартості її майна недостатньо для задоволення вимог кредиторів.  
Судова практика, зокрема і Верховного Суду, свідчить про застосування солідарної відповідальності виключно за умов здійснення щодо боржників судової процедури банкрутства та розгляду відповідних заяв кредиторів у межах таких справ.
Так, на відміну від загальних норм (ЦК України та ГК України), застосування спеціальних норм законодавства про банкрутство можливо лише при наявності відкритого провадження у справі про банкрутство боржника, коли боржник перебуває в особливому правовому режимі (такий правовий висновок міститься, зокрема, у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.10.2021 у справі № 911/1012/13, хоча спір у цій справі стосувався визнання договору недійсним, а судом досліджувалось питання правозастосування статті 20 Закону про банкрутство та статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства).
Натомість, у цій справі судами попередніх інстанцій встановлено, що судова процедура банкрутства ТОВ "Промопторг" не здійснювалась.
Разом з тим, колегія суддів зауважує на необхідності вирішення питання застосування солідарної відповідальності, передбаченої спеціальними нормами законодавства про банкрутство, з метою захисту порушеного права кредитора, враховуючи встановлений апеляційним судом факт такої поведінки ліквідатора боржника, яка полягає у недотриманні вимог ЦК України під час процедури добровільної ліквідації та не зверненні з відповідною заявою про порушення провадження у справі про банкрутство всупереч вимог частини першої статті 95 Закону про банкрутство. 
Тож виключна правова проблема полягає у тому, що використання інституту солідарної відповідальності без здійснення судової процедури банкрутства юридичної особи не передбачено нормами чинного законодавства, більш того не узгоджується з приписами частини першої статті 96 ЦК України, згідно якої юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.
Разом з тим, у випадку саме такої поведінки керівника чи ліквідатора боржника у процедурі добровільної ліквідації (за рішенням власника), яка спрямована на ухилення від погашення кредиторської заборгованості чи приховування належного боржнику майна та ін., застосування солідарної відповідальності до таких осіб, які безпосередньо приймають участь в управлінні юридичною особою, буде ефективним способом захисту прав кредиторів.
З наведеного вбачається, що якісний критерій наявності виключної правової проблеми вбачається у невизначеності законодавчого регулювання правових питань щодо застосування солідарної відповідальності (передбаченої спеціальними нормами законодавства про банкрутство) без здійснення судової процедури банкрутства (хоча за порушення вимог законодавства під час добровільної ліквідації), що потребує застосування до спірних правовідносин аналогії закону.
Щодо кількісного критерію колегія суддів зауважує на такому. З огляду на те, що як судова процедура банкрутства, так і процедура добровільної ліквідації юридичної особи пов`язані із встановленням достатності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, то проблема застосування солідарної відповідальності керівників за непогашеними вимогами кредиторів до боржника наявна у численній кількості справ та неминуче виникатиме у майбутньому, враховуючи введення в дію Кодексу з процедур банкрутства, що, аналогічно Закону про банкрутство, передбачає використання інституту солідарної відповідальності як інструменту доктрини "lifting the corporate veil" ("підняття корпоративної вуалі"). 
Таким чином, вищезазначену правову проблему необхідно вирішити для формування єдиної правозастосовчої практики господарськими судами під час вирішення спорів за позовами кредиторів про застосування солідарної відповідальності до керівника (власника, ліквідатора) боржника та стягнення з цих осіб непогашених кредиторських вимог у добровільній ліквідації (за рішенням власника), але за умови не здійснення провадження у справі про банкрутство такого боржника.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, керуючись частиною п`ятою статті 302 ГПК України, дійшла висновку про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Керуючись статтями 234, 235, 240, 302, 303 ГПК України, Верховний Суд,-
УХВАЛИВ:

Справу № 906/308/20 Господарського суду Житомирської області разом із касаційною скаргою Пунди Анатолія Михайловича на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий           суддя                                                                      К.М. Огороднік 
Судді                                                                                                    О.О. Банасько
                                                                                                    В.Я. Погребняк